ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/17975/25 Суддя (судді) першої інстанції: Білоус А.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Мельничука В.П., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 із пенсії призначеної відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року «Про державну службу» та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 05.01.2025 №104250002374 про відмову в переведенні на інший вид пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та здійснити повне нарахування та повну виплату ОСОБА_1 починаючи з 05 червня 2023 року загальну суму пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків заробітку, з якої сплачено Єдиний внесок на загальне обов`язкове державне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати зазначені в довідках від 01.06.2023 №01 «Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» та «Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця» видані відділом фінансів Білоцерківської районної державної адміністрації.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та з 25 квітня 2019 року отримує пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.
З 17 вересня 2019 року переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 27 травня 2019 року серія АВ № 1043795.
05.06.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про переведення її з пенсії призначеної відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію по інвалідності державного службовця згідно із Законом України «Про державну службу».
До заяви позивачем додано копії: паспорту, ідентифікаційного коду, трудової книжки, довідки до акту огляду МСЕК, документ що засвідчує особливий статус, довідки про складові заробітної плати, посвідчення постраждалого від ЧАЕС.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №104250002374 від 09.06.2023 відмовлено позивачу у переході на інший вид пенсії за нормами Закону України «Про державну службу», оскільки призначення пенсії по інвалідності Законом України «Про державну службу» не передбачено.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 в справі №320/41921/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024 позов задоволено частково та ухвалено:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 із пенсії, призначеної відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 991 року № 796-ХІІ, на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та скасовано рішення ГУ ПФУ в Київській області від 09 червня 2023 року № 104250002374 про відмову у перерахунку пенсії по інвалідності за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 червня 2023 року про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-XII, вирішивши її по суті з прийняттям відповідного рішення, та з урахуванням висновків суду.
За результатами повторного розгляду заяви позивача від 05.06.2026 про переведення її з пенсії, призначеної відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, на пенсію по інвалідності державного службовця згідно із Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №104250002374 від 05.01.2025 відмовлено в переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії.
Підставами для відмови зазначено, що на момент набрання чинності Закону України «Про державну службу» №889 заявниця не обіймала посаду державної служби в державному органі та не мала необхідного стажу державної служби. 
Станом на 01.05.2016 відповідно до записів трудової книжки стаж державної служби з урахуванням висновків суду складає 21 рік 10 місяців 1 день. 
Заявницею додано довідки про складові заробітної плані для призначення пенсії державного службовця (оклад, ранг, надбавки за вислугу років та про середній розмір надбавок, премій та інших виплат) без номеру та дати реєстрації, виданих Білоцерківською районною державною адміністрацією по посаді начальника відділу фінансів. 
Відповідно до наявної в матеріалах ЕПС трудової книжки остання займана посада державного службовця ОСОБА_1 це посада начальника управління фінансів Білоцерківської районної державної адміністрації.
Вказані довідки не взято до уваги.
Призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» є недоцільним, оскільки після проведення призначення, розмір пенсії зменшиться».
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України Чернігівській області №104250002374 від 05.01.2025 протиправним, позивачка звернулась з відповідним позовом до суду.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає, зокрема, принципи, засади і механізм функціонування системи загального обов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій (преамбула закону).
За частиною першою статті 4 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено такі види пенсійних виплат: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Право пенсіонера на переведення з одного виду пенсії на інший встановлено частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом №3723-XI.
01.05.2016 набрав чинності Закон №889-VIII, пунктом 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІпередбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону№ 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18).
Так, згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-XIIна одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За приписами частини дев`ятої статті 37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.
Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина десята статті 37 Закону № 3723-XII).
Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (частина дванадцята статті 37 Закону № 3723-XII).
В рішенні Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 в справі №320/41921/23, залишеному без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024, встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, встановленої у період перебування на державні службі, станом на 01 травня 2016 року мала відповідний стаж на посаді державної служби (понад 10 років), перед зверненням за призначенням пенсії державного службовця працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців.
Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30 липня 1992 року ОСОБА_1 :
- у період з 30 липня 1992 року по 23 вересня 2005 року перебувала на посадах державного, старшого, головного податкового інспектора, податкового ревізора інспектора відділів різних напрямків діяльності державної податкової інспекції (служби адміністрації) Рокитнянського району Київської області;
- з 26 вересня 2005 року по 30 листопада 2006 року перебувала на посаді головного державного податкового інспектора відділу податку на додану вартість Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області;
- з 01 грудня 2006 року по 05 вересня 2007 року перебувала на посаді заступника начальника відділу адміністрування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області;
- з 06 вересня 2007 року по 04 серпня 2008 року перебувала на посаді головного державного податкового інспектора відділу адміністрування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області;
- з 03 серпня 2008 року по 30 червня 2010 року перебувала на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу погашення прострочених податкових зобов`язань Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області;
- з 01 липня 2010 року по 28 лютого 2011 року перебувала на посаді завідувача сектору апеляцій Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області;
- з 01 березня 2011 року по 30 червня 2013 року перебувала на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора різних відділів Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області;
- з 01 липня 2013 року по 06 червня 2017 року займала керівні посади в Білоцерківській об`єднаній державній податковій інспекції Київської області.
- з 19 жовтня 2017 року по 26 квітня 2018 року перебувала на посаді начальника управління економічного розвитку і торгівлі Білоцерківської райдержадміністрації;
- з 27 квітня 2018 року по 04 лютого 2020 року перебувала на посаді заступника начальника управління - начальника бюджетного відділу управління фінансів Білоцерківської райдержадміністрації;
- з 05 лютого 2020 року по 19 серпня 2020 року перебувала на посаді начальника управління фінансів Білоцерківської районної державної адміністрації;
- з 20 серпня 2020 року по 23 червня 2021 року перебувала на посаді голови Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області;
- з 23 червня 2021 року перебуває на посаді голови Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області.
30 червня 1994 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.
Білоцерківською районною державною адміністрацією видано ОСОБА_1 довідки:
- від 01 червня 2023 року № 01 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, якою встановлено, що середні розміри надбавок, премій та інших виплат за травень 2023 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії: надбавка за інтенсивність праці - 7 900, 00 грн; премія місячна - 7 900, 00 грн; інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю - 14 065, 94 грн; Разом: 29 865, 94 грн;
- від 01 червня 2023 року №01 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), якою встановлено, що заробітна плата начальника відділу фінансів Білоцерківської районної державної адміністрації станом на 01 червня 2023 року становить: посадовий оклад - 7 900, 00 грн; надбавка за ранг (5 ранг) - 600,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) (за стаж державної служби 30 років) - 3 950, 00 грн; Разом: 12 450, 00 грн.
Крім того, з 30 липня 1992 року по 06 червня 2017 року ОСОБА_1 працювала безперервно в органах Державної податкової служби, про що свідчать записи в трудовій книжці, крім того позивачу:
- 12 квітня 1994 року присвоєно персональне звання - інспектор податкової служби ІІ-го рангу;
- 25 жовтня 2002 року присвоєно чергове спеціальне звання - інспектор податкової служби І рангу;
- 01 липня 2007 року присвоєно спеціальне звання - радник податкової служби 3-го (третього) рангу;
- 02 грудня 2013 року присвоєно спеціальне звання - радник податкової та митної справи 3-го (третього) рангу;
- 14 серпня 2015 року присвоєно чергове спеціальне звання - радник податкової та митної справи 2-го (другого) рангу.
В рішенні Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 в справі №320/41921/23, залишеному без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024 суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України № 3723 «Про державну службу».
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на встановлені обставини у справі №320/41921/23 щодо наявності у ОСОБА_1 стажу державної служби 21 рік 10 місяців 1 день та набуте право на призначення пенсії по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України № 3723 «Про державну службу», суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №104250002374 від 05.01.2025, яким відмовлено в переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії.
При цьому, суд не може погодитись із висновком відповідача про недоцільність призначення та виплати пенсії за Законом №889-VIII через те, що розрахований розмір пенсії буде меншим ніж той, який позивач отримує станом на 05.06.2023, оскільки саме пенсіонер має право вирішити, який вид пенсії він бажає отримувати за умови додержання вимог, передбачених законом.
Варто зазначити і про те, що право позивача на вибір пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення встановлено законом не залежить від позиції суду чи відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.
Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 520/1972/19.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 має стаж на посаді державної служби понад 20 років (при необхідних не менше 10) та була первинно визнана інвалідом II групи у період перебування на державній службі, остання має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача на пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до Закону №889-VIII та частини дев`ятої статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Аналогічні висновки у подібних правовідносинах викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 в справі у №822/524/18, Верховного Суду від 29.06.2023 в справі № 560/5061/22
Зважаючи на те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №104250002374 від 05.01.2025 позивачці безпідставно відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню. 
Разом з тим, суд вказує на те, що пунктами 5 та 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Так, на момент звернення позивача із заявою про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ (29.2.2020), вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.
Як вбачається зі змісту довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 01 червня 2023 року № 01 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 01 червня 2023 року № 01, виданих відділом фінансів Білоцерківської районної державної адміністрації, останні видані за посадою начальника відділу фінансів, станом на 01.06.2023 року.
Також, у довідках зазначено, що на всі види оплати праці, включені в останні, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним захистом порушених прав позивачки в даному випадку є зобов`язання відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 05.06.2023 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках, виданих відділом фінансів Білоцерківської районної державної адміністрації від 01.06.2023 №01 «Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» та «Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанцій про задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.П.Мельничук

суддя В.В.Файдюк