П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/8036/25	

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,
повний текст судового рішення
складено 12.09.2025, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи “Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України”, Державної установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області”, про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ДУ “Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України” (далі ДУ), ДУ “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області” (далі ТУ ДМО) та просив:
- визнати протиправною та скасування довідку від 13.06.2025 № 962/С медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ДМО;
- зобов`язати медичну (військово-лікарську) комісію ДУ провести повторний медичний огляд відносно позивача.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до військового квитка позивач з 01.07.2024 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі ВЧ).
Згідно з актом медичного огляду від 23.04.2024 № 962С позивач пройшов медичний огляд М(ВЛ)К ДУ ДМО у зв`язку з тим, що він вважав себе непридатним до служби.
Відповідно до довідки медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ДМО від 13.06.2025 №962/С прийнято рішення М(ВЛ)К про придатність позивача до військової служби на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення №402.
24.06.2025 представник позивача надіслав ДУ адвокатський запит з приводу незгоди з рішенням М(ВЛ)К, оформленого довідкою від 13.06.2025 №962/С.
У листі ДУ від 16.07.2025 №33/4-62АЗ зазначено, що за результатами розгляду документації ЦМ(ВЛ)К вважає, що підстав для перегляду рішення М(ВЛ)К від 13.06.2025 №962/С немає.
Вважаючи рішення М(ВЛ)К про його придатність до служби протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з тим, що на період проведення медичного огляду позивача в Україні діяв воєнний стан, М(ВЛ)К правомірно застосувала при визначені придатності позивача до військової служби норми додатків 1-3 до Положення №402.
Суд також зазначив, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду, перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі – Закон №2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України – Головою Служби безпеки України. (частина тринадцята статті 2 Закону №2232-ХІІ).
Пунктом 1 розділу І Положення №285 встановлено, що це Положення визначає порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі – М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі – ЗОЗ МВС), та закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії України (далі – ЗОЗ НГУ).
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 розділу І Положення №285 основними завданнями М(ВЛ)К є визначення придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
Лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К. Лікарсько-льотна експертиза проводиться позаштатними ЛЛК, які утворюються у штатних М(ВЛ)К (за потреби).
Штатними М(ВЛ)К є Центральна медична (військово-лікарська) комісія (далі - ЦМ(ВЛ)К) ДУ, М(ВЛ)К державних установ “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України” по областях, місту Києву та Київській області (пункти 1 і 2 розділу ІІ Положення №285).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Положення №285 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на дату огляду в цілях визначення придатності до служби в поліції, військової служби, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням. Під придатністю до служби в поліції, військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку осіб, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки в поліції та обов`язки військової служби в НГУ в мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не збігаються з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участю провідних (головних) медичних фахівців ЗОЗ МВС, під час якого може бути прийнято рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Згідно з пунктом 19 розділу ІІІ Положення №285 за р езультатами проходження медичного огляду та вивчення даних про особу, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає рішення (постанову) щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що відображається в заключній частині акта медичного огляду. Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: довідка медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 16) (далі – Довідка М(ВЛ)К) або свідоцтво про хворобу (додаток 17). Інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 18) (далі – Книга обліку документації).
Абзацом другим пункту 1 Постанови КМУ від 07.03.2025 №270 “Деякі питання проведення військово-лікарської експертизи” установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану на території України медичний огляд військовослужбовців Державної прикордонної служби, Національної гвардії проводиться військово-лікарськими, медичними (військово-лікарськими) комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ, Державної прикордонної служби, закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії, та військово-лікарськими комісіями, які створені при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, за результатами якого на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, атаблиці додаткових вимог до стану здоров`я, наведених у додатках 1 - 3 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони від 14 серпня 2008 р. №402, такими комісіями приймаються постанови (рішення) у формулюваннях, передбачених пунктами 20.3, 21.5, 21.6 цього Положення.
Згідно з абзацом 9 пункту 4 розділу І Положення №285 на період дії правового режиму воєнного стану на території України рішення (постанови) М(ВЛ)К щодо військовослужбовців приймаються на підставі статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, Пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, Пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я, наведених у додатках 1-3 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі – Положення про ВЛЕ), у формулюваннях, передбачених пунктами 20.3, 21.5, 21.6 розділу II Положення про ВЛЕ.
Таким чином, у період дії правового режиму воєнного стану на території України до повноважень М(ВЛ)К ДУ ТМО належать повноваження щодо проведення медичного огляду військовослужбовців Національної гвардії України за результатами якого вони приймають рішення щодо придатності (непридатності) особи до служби, яке оформляється довідкою М(ВЛ)К, на підставі статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, Пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, Пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я, наведених у додатках 1-3 до Положення № 402.
Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента.
Тобто, воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022 та на час виникнення спірних правовідносин не скасовувався.
Відповідно до акта медичного огляду від 23.04.2024 № 962С позивач пройшов медичний огляд М(ВЛ)К ДУ ТМО.
За результатами вищенаведеного медичного огляду позивачу було видано довідку медичної (військово-лікарської) комісії від 13.06.2025 №962/С про його придатність до військової служби на підставі відповідних статей та граф ТДВ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення №402.
Таким чином, у зв`язку з тим, що на період проведення медичного огляду позивача в Україні діяв воєнний стан, М(ВЛ)К правомірно застосувала при визначені придатності позивача до військової служби норми додатків 1-3 до Положення №402. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що відповідачі у спірних правовідносинах протиправно застосували Положення №402.
Стосовно доводів апелянта, що М(ВЛ)К та ЦМ(ВЛ)К при встановлені стану здоров`я позивача не було взято до уваги подані ним медичні документи, які, на його думку, підтверджують його непридатність до військової служби, колегія суддів зазначає, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №806/526/16, від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 і від 26.02.2025 у справі №240/13173/22.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, порушень процедури прийняття оскаржуваного рішення позивач у позовній заяві не навів, а суд за результатами розгляду матеріалів справи не встановив таких порушень.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк   О.І. Шляхтицький