ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/15324/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Волинської митниці
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року (суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбакор»
до Волинської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення, 

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альбакор» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці від 19.12.2024 про коригування митної вартості товарів № UA205050/2024/000340/1 з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2024/001289.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивачем не було подано для митного оформлення товарів документи, які в повній мірі підтверджують складові митної вартості товару за ціною контракту. 
Відзив на апеляційну скаргу не подавався. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альбакор», Україна (Покупець) та компанією Pesquera Azimut S.L., Іспанія (Продавець) укладено Контракт від 23.03.2017 № 73А/2017Р, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця заморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти. Умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару. 
В адресу позивача відповідно до Інвойсу № 24/1144 від 11.12.2024 було оформлено поставку партії товару – морожена скумбрія ціла, 500+г загальною вартістю 43 718,40 дол. США, загальна вага 19 800,00 кг, допустиме відхилення до +5%. Країна походження Ісландія, умови поставки DPU Клайпеда, Литва. Відправник UAB «VPA Logistics». Умови оплати – відстрочення платежу упродовж 60 календарних днів з дати виставлення інвойсу. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін.
З метою митного оформлення наведеної партії товару, позивачем було подано 18.12.2024 до Волинської митниці ЕМД № 24UA205050045359U6. 
Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною контракту.
Разом з декларацією позивачем були надані документи: сертифікат якості № 17442400 від 11.12.2024; рахунок-фактура (інвойс) № 24/1144 від 11.12.2024; автотранспортна накладна А № 846207 від 16.12.2024; сертифікат про походження товару № IS-065912-1 від 10.12.2024; некласифікований комерційний документ № VPO21127 від 16.12.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 443 від 16.12.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 443 від 16.12.2024; контракт від 23.03.2017 № 73А/2017Р з додатковими угодами від 01.08.2024, від 30.03.2024; договір про надання послуг митного брокера № 0210/37 від 02.10.2023; договір про перевезення № 25/17МЭ від 21.04.2017; інформація про позитивні результати проведення заходів офіційного контролю з використанням механізму «єдиного вікна» № 12281372; заявка на перевезення від 17.12.2024.
Під час митного контролю митний орган дійшов висновку, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, а саме:
- сертифікат про походження товару № IS-065912-1, отримувачем в якому вказано безпосередньо ТОВ «Альбакор», датований 10.12.2024, тоді як товар був проданий продавцем Pesquera Azimut S.L. для ТОВ «Альбакор» лише 11.12.2024 згідно з інвойсом № 24/1144;
- декларантом для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару надано договір міжнародного транспортного експедирування від 21.04.2017 № 25/17МЭ, рахунок на оплату від 16.12.2024 № 443, довідку про транспортні витрати від 16.12.2024 № 443, заявку на перевезення від 17.12.2024 б/н. Вказані документи надано від ФОП ОСОБА_1 , тоді як перевізник товару відповідно до графи 16 CMR від 16.12.2024 № А 846207- «PE VOLYNCKUK O.I.». Пунктом 2.1 договору міжнародного транспортного експедирування від 21.04.2017 № 25/17МЭ визначено, що разова заявка на виконання кожного окремого перевезення повинна подаватися не менше ніж за 48 годин до початку навантаження. При цьому, заявка б/н датована 17.12.2024, а завантаження оцінюваного товару на транспортний засіб відбулося ще 16.12.2024 (відповідно до графи 4 CMR від 16.12.2024 № А 846207). У товаросупровідних документах відсутні відомості щодо вартості навантаження оцінюваного товару на транспортний засіб зі складу Клайпеді.
Запропонувало декларанту подати додаткові документи з метою усунення розбіжностей, викладених в електронному повідомленні, а також інші документи, які декларант вважає за потрібне надати.
Декларантом було надано до митного органу: договір, підписаний ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , листи від ТОВ «Альбакор» від 19.12.2024 за № 1623, від 26.06.2024 за № 666, довіреність від 13.03.2024 б/н, копію митної декларації країни відправлення від 16.12.2024 № 24LTLU90001F7F33A2.
Митний орган, проаналізувавши додатково надані документи, дійшов висновку, що документального спростування розбіжностей/невідповідностей, наведених у повідомлені митниці, декларантом не надано.
Зауважив, що договір, підписаний ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , наданий не в повному обсязі (не надано першу сторінку договору). В наданому листі від ТОВ «Альбакор» від 19.12.2024 № 1623 сказано, що витрати на завантаження товару на транспортний засіб зі складу в Клайпеді покладаються на продавця або відправника, проте згідно з міжнародними правилами інтерпретації умов поставки DPU продавець виконав свої зобов`язання, розвантаживши товар у місці призначення. Тобто, витрати на навантаження товару на транспортний засіб зі складу покладаються на покупця. В рахунку від 16.12.2024 № VPO21127 від відправника товару UAB «VPA LOGISTICS», який містить інформацію щодо витрат на обробку оцінюваного товару, відсутня така складова, як витрати на завантаження товару.
Волинською митницею 19.12.2024 прийнято про коригування митної вартості товарів № UA205050/2024/000340/1 з Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2024/001289, яке є предметом оскарження в цій справі.
Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що на підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, митному органу необхідно надати належні документи. 
Суд апеляційної інстанції не вважає обґрунтованим висновок митного органу, що надані позивачем документи не підтверджують митну вартість товару за ціною контракту, адже декларантом для митного оформлення товару був наданий повний пакет документів, визначений умовами Контракту № 73А/2017Р. 
При цьому не є слушними зауваження митного органу до додатково наданих документів, які усувають виявлені в процесі митного оформлення товару розбіжності, адже такі зауваження є формальними та пояснюють яким чином відсутність першої сторінки договору, підписаним ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , впливає на загальний змість договору. 
Також не є слушними зауваження відповідача про відсутність в наданому листі від ТОВ «Альбакор» від 19.12.2024 № 1623 та в рахунку від 16.12.2024 № VPO21127 від відправника товару UAB «VPA LOGISTICS» відсутня інформація щодо витрат на завантаження товару.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що товар постачався на умовах DPU, за якими продавець доставляє товар до узгодженого місця призначення і розвантажує його, несучи всі ризики до цього моменту, а покупець відповідає за імпортне митне очищення та податки.
Відтак, є нерозсудливими доводи відповідача, що витрати на навантаження товару на транспортний засіб зі складу покладаються на покупця, адже останній не приймає участь у процедурі доставки товару. 
Водночас суд звертає увагу, що позивачем надані під час митного оформлення документи, які підтверджують транспортування партії товару, які у повній мірі підтверджують транспортні витрати, які є складовою митної вартості товару. 
Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що первинні документи, які були подані позивачем до митного органу, є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації. Відтак, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року в адміністративній справі № 160/15324/25 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 06 січня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України. 
Повна постанова складена 06 січня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров