Справа № 626/3533/25
Провадження № 2/626/229/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
29.01.2026 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області
в складі: головуючої - судді Рибальченко І.Г.
за участі секретаря Матюхової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
ТОВ"ФК "Єврокредит" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №TDB.2021.0111.2391 від 03.02.2021 р. в загальному розмірі 28739,58 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.02.2021 між АТ "МЕГАБАНК" та ОСОБА_1 укладено договір №TDB.2021.0111.2391 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank. За умовами такого договору клієнту відкрито поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та видано платіжну картку. На поточний рахунок клієнта встановлено кредитний ліміт.
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, встановивши кредитний ліміт та надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами у межах доступного ліміту.
03.09.2024 між АТ "МЕГАБАНК" та ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс", за результатами відкритих торгів (аукціону), укладено договір про відступлення права вимоги № GL1N426240. Новий кредитор набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких право вимоги за договором №TDB.2021.0111.2391.
У подальшому, 27.12.2024 між ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" та ТОВ"ФК "Єврокредит" укладено договір про відступлення права вимоги №1/12. На підставі указаного договору та Реєстру Боржників, до ТОВ"ФК "Єврокредит" перейшло право вимоги в тому числі за договором №TDB.2021.0111.2391.
У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за договором №TDB.2021.0111.2391, станом на 03.09.2024 року заборгованість відповідач складає 28739,58 грн., в тому числі 9994,43 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 18745,15 грн. заборгованості за відсотками, яку позивач і просить стягнути.
Представник позивача та відповідач в судове засідання не прибули. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, згоден на розгляд справи в його відсутність та винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розляду справи від нього не надходило. 
Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. 
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.02.2021 р. між АТ "МЕГАБАНК" та ОСОБА_1 укладено договір №TDB.2021.0111.2391 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank.
Відповідно до п. 2 договору банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою та поточні рахунку у доларах та євро, які обслуговуються за дебетовою схемою.
Згідно з п. 4 договору, банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії.
Сума максимального ліміту кредитної лінії: 200000,00 грн., строк кредиту: 12 місяців, базова процентна ставка 56 % .
Згідно з наданим розрахунком, станом на 03.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №TDB.2021.0111.2391 становить 28739,58 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 9994,43 грн. та заборгованості за відсотками 18745,15 грн. 
03.09.2024 між АТ "МЕГАБАНК» та ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" укладено договір про відступлення права вимоги № GL1N426240. Відповідно до п. 1 договору банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників, зазначених у додатку № 1 до договору .
Згідно з витягом з Додатку № 1 до договору № GL1N426240, ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" набуло право вимоги в тому числі до відповідача на загальну суму 28739,58 грн.
У подальшому, 27.12.2024 між ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" та ТОВ "ФК "Єврокредит" укладено договір про відступлення права вимоги № 1/12 .
Згідно з витягом з Додатку № 1 до договору № 1/12, ТОВ "ФК "Єврокредит" набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №TDB.2021.0111.2391 на загальну суму 28739,58 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як встановлено судом, між АТ "МЕГАБАНК" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав та використовував кошти, в межах кредитного ліміту, надані банком, та які у добровільному порядку повернуті не були.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 обов`язку з повернення коштів не виконала, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з останнього боргу в загальному розмірі 28739,58 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.
У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомоги представником позивача надано: копію ордеру на надання правничої допомоги від 11.08.2025; акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 14.08.2025 № 12109378 на загальну суму 11200,00 грн.; копію договору про надання правничої допомоги від 01.07.2025 № 1/07 .
Враховуючи обсяг та комплексний характер виконаної адвокатом роботи (правнича допомога надається не в одній справі, а щодо багатьох боржників, обставини за якими є однотипними та не потребують значного часу для підготовки та складання позовної заяви), з огляду на складність даної справи, яка була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на принципи співмірності судових витрат та співвідношення їх розміру до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 2000,00 грн. таких витрат.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також 2422,40 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" (49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105; код ЄДРПОУ 40932411) заборгованість за кредитним договором №TDB.2021.0111.2391 від 03.02.2021 року в розмірі 28739 (двадцять вісім тисячсімсот тридцять дев`ять) гривень 58 коп., судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., а всього стягнути 33161 (тридцять три тисячі сто шістдесят одну) гривню 98 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуто Берестинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя