Справа № 3/714/16/26
ЄУН: 714/3/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р.          м. Герца
Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділення поліції № 4 (м. Герца) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
мешканця  
АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 173-2  Кодексу про адміністративні правопорушення України ,-
В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 грудня 2025 року ОСОБА_1 , у той день о 21 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання, с. Остриця Чернівецького району Чернівецького району, вчинив сварку із дружиною ОСОБА_2 , під час якої виражався на адресу останньої нецензурною бранню, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
Такі дії ОСОБА_1 отримали правову кваліфікацію за ч.1 ст. 173-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Присутність  ОСОБА_1 при розгляді справи згідно ч.3 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, а тому судовий розгляд проведено у відсутності останнього.
Дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій відносно особи, щодо якої вони були спричинені.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство – форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу наведених вище норм Закону слідує, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, наявне тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.
Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, а об`єктивна – полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому.
Відтак, диспозиція статті 173-2 КУпАП в якості обов`язкового елементу об`єктивної сторони домашнього насильства передбачає заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до правових висновків, зроблених Європейським судом з прав людини у рішеннях по справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не передбачає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З вищевикладеного виходить, що суд зобов`язаний розглянути справу про адміністративне правопорушення в межах пред`явленого особі обвинувачення, і не в праві самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, та доводити винуватість особи у скоєнні правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 654106 від 31.12.2025 року ОСОБА_1 того ж дня о 21 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання в с. Остриця Чернівецького району Чернівецького району, вчинив сварку із дружиною ОСОБА_2 , під час якої виражався на її адресу нецензурною бранню, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
Разом з тим, саме по собі вживання словесних образ по відношенню до осіб із числа передбачених ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, а також в інші матеріали справи, не містить жодних відомостей про те, чи дії ОСОБА_1 спричинили шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , а також не вказує обсяг цієї шкоди та її наслідки, що є обов`язковою умовою для кваліфікації правопорушення за статтею про домашнє насильство.
Крім цього, з долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що дійсно між нею та її чоловіком ОСОБА_1 31.12.2025 року за їх місцем проживання стався словесний конфлікт. Втім чи за наслідками такого конфлікту їй була завдано яка-небудь шкода, потерпілою не зазначено. 
Оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони домашнього насильства, згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, то відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей, що така шкода була завдана, виключає в діях ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.
Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv.Turkey), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 цього Кодексу.
На підставі наведеного, керуючись, п.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя :