1	Справа № 335/4857/25  2-а/335/2/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року      м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
представника позивача адвоката Піскарьова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Ведмідь Віталія Вадимовича 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови ЕНА № 3377915 від 31.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Піскарьова А.О., звернувся до суду з даним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати серії ЕНА № 3377915 від 31.10.2024 винесену відносно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що винесена постанова є протиправною, необґрунтованою та такою, що складена з порушенням законодавства оскільки не містить необхідні дані про порушення, також був порушений порядок повідомлення сторони яка обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення, що призводить до грубого порушення прав особи. ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнає та вважає, що жодного правопорушення не скоював. Тому, просив позов задовольнити. 
Відповідач поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області сержант поліції Ведмідь В.В. подав відзив на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що, під час несення служби 31.10.2025, було зупинено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, не мав при собі та не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати данні, що містяться у реєстраційному документів на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1.б ПДР України. В наступному, під час спілкування, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу. Водій погодився, результат позитивний 2,21% проміле, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 № 162813 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім цього, вважає, що заявлені позовні вимоги про визнання оскаржуваної постанови протиправною та незаконною, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про адміністративне правопорушення не передбачені.
Позивач відповідь на відзив не подавав.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Піскарьов А.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав та мотивів викладених у позові просив позов задовольнити.
Відповідач поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області сержант поліції Ведмідь В.В. у відзиві просив розглянути справи у відсутність представника.
Відповідач Управління патрульної поліції в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області сержантом поліції Ведмідь В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3377915 від 31.10.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те що він 30.10.2024 о 23 год. 23 хв. у м. Запоріжжі по вул. Новокузнецька, 1, здійснював рух транспортним засобом Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі та не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати данні, що містяться у реєстраційному документів на транспортний засіб, чим порушив вимогу п. 2.1.б - керування ТЗ особою, яка не має при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 30.10.2024 о 23 год. 23 хв. ОСОБА_1 у м. Запоріжжі на кільці по вул. Новокузнецька, 1, керував транспортним засобом Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 . Працівниками поліції які під`їхали до вказаного автомобілю о 00:16 год. було встановлено, що за кермом ТЗ перебував ОСОБА_1 , позивач по справі, а транспортний засіб не рухався внаслідок пошкодження колеса автівки. Водія попросили надати посвідчення водія, проте він сказав, що при собі його не має. В ході огляду телефону ОСОБА_1 порталу «Дія», поліцейським на робочому планшеті було перевірено наявність посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , після чого у нього запитали про наявності при собі технічного паспорту на автомобіль, проте після пошуків, ОСОБА_1 повідомив, що його немає, але можна проїхати. Після чого ОСОБА_1 йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій погодився, результат алкотестеру показав 2,21% проміле алкоголю. Після чого водію було повідомлено про складання відносно нього матеріалів і запропоновано з ними ознайомитися. 
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Суд встановив, що вказаний відеозапис здійснений на підставі ч. 1ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Суд визнає відеозапис, який наданий відповідачем, належним та допустимим доказом, який підтверджує доводи відповідача і спростовує обставини, вказані позивачем. На відеозаписі відображені дійсні події, які відбувалися, їх справжність представник позивача не оспорює.
Також, на водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ЕПР1 № 162813 від 31.10.2024.
Постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10.04.2025 у справі № 333/9751/24 ОСОБА_1 було визнано у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення відповідно до санкції статті. Постанова суду ОСОБА_1 не оскаржувалась та набрала законної сили 22.04.2025. Таким чином, вказаним судом встановлено, що 31.10.2025 позивач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Крім цього, згідно 2.1.б. ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон).
Як передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі відповідно до положень статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Представником відповідача по даній справі надано письмовий відзив щодо обставин справи, та додано DVD-R диск, який підтверджує порушення позивачем ОСОБА_1 ПДР України. 
Як вбачається з відеозапису, який наданий відповідачем, який підтверджує доводи відповідача і спростовує обставини, вказані позивачем, інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання ділянки дороги. ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції не надав реєстраційний документ на транспортний засіб. При цьому, на вказаному відеозаписі ОСОБА_1 сам вказує на відсутність у нього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на час пред`явлення його на вимогу поліцейського. Поліцейський, виявивши порушення ОСОБА_1 ПДР, відреагував на це належним чином в межах своїх повноважень та прийняв постанову за порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КпАП України як єдине передбачене діючим законодавством та правильне в ситуації, що склалася, рішення, яке відповідає принципу правової визначеності.
Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки вказане спростовується оглянутим відеозаписом наданого відповідачем, з якого встановлено, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля Seat Leon д.н.з. НОМЕР_1 , а транспортний засіб не рухався внаслідок пошкодження колеса автівки, і саме на законну вимогу працівника поліції пред`явити технічний паспорт, ОСОБА_1 цього не зробив та не заперечував його відсутність, отже обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце. При цьому, факт керування 31.10.2024 о 23 год. 23 хв. у м. Запоріжжі по вул. Новокузнецька, 1, ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10.04.2025 у справі № 333/9751/24, яка набрала законної сили та не оскаржувалася. Під час розгляду вказаної справи, ОСОБА_1 також заперечував факт керування ним ТЗ.
Відповідно до ч. 4, 6 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що відповідач надав достатньо аргументовані докази, які спростовують вимоги позивача щодо суб`єкта правопорушення, зокрема доведено, що ОСОБА_1 допустив порушення ПДР, за що поліцейський, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Доказів протилежного стороною позивача не надано та матеріали справи не містять.
Будь-яких інших аргументованих доказів щодо підстав скасування постанови від 31.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КупАП, судом не встановлено.
Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, його позовні вимоги зводяться до висвітлення того, що він не керував транспортним засобом, що в судовому засіданні не було встановлено.
Під час розгляду справи, відповідачем надано беззаперечні та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, сумнівів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у суду не виникає.
Наданим відеозаписом зафіксовано факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого суд приходить до висновку, що має місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Тому, суд приходить до висновку, що інспектором у відповідності до ст. 280 КУпАП були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, винесеної відносно ОСОБА_1 не встановлено.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Копію оскаржуваної постанови до позову позивачем також не було долучено до позову, як і не було надано під час розгляду справи, хоча представником позивача неодноразово наголошувалося про її надання суду, при цьому клопотання про витребування постанови стороною позивача не заявлялося. 
Натомість, відповідач, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень. Зокрема, відеофіксація, яка була вчинена під час вчинення правопорушення та в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджує факт правопорушення з боку позивача.
Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.
За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Оскільки в позові позивачу відмовлено сума сплачено судового збору не стягується.
На підставі викладеного та керуючись Правилами дорожнього руху, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 9, 126 , 251, 254, 256, 268 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 7, 8, 9, 10, 11, 17-19, 73-75, 78, 159-161, 194, 241-244, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: сержант поліції Ведмідь Віталій Вадимович 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.
Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ 02140892, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Суддя         В. О. Макаров