ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/8736/25
категорія 112030700

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправними дій та скасуваня, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства у справах ветеранів України, в якому просить: 
- визнати протиправними дії Міністерства у справах ветеранів України щодо відмови та невиплати одноразової грошової допомоги йому, як особі з інвалідністю 2 групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства у справах ветеранів України вих. № 44 від 16.01.2025 щодо відмови та невиплати йому одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю другої групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії;
- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як особі з інвалідністю другої групи, інвалідність якого настала внаслідок травми захворювання, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи. 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог представник Міністерства у справах ветеранів України (далі - відповідач, Мінветеранів) подав до суду відзив на позовну заяву. Наголошує, що позивачем реалізовано право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", внаслідок чого Мінветеранів прийняло правомірне рішення про відмову у призначенні ще однієї одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Наголошує, що після повторного огляду МСЕК позивачу інвалідність вже не встановлювалася (оскільки така в нього була), а лише змінена на II групу з 14.07.2017, із причиною інвалідності: "поранення, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку".
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах адміністративної справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд враховує наступне.
ОСОБА_1 з 09.06.1981 по 15.12.1982 проходив військову службу в Збройних Силах СРСР у складі Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 (республіка Афганістан).
Відповідно до довідки МСЕК від 23.04.2014 № 10 ААВ № 830319 після первинного огляду позивачу встановлено III групу інвалідності з 15.04.2014 внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
Після повторного огляду відповідно до довідки МСЕК від 14.04.2017 № 12ААА № 2 782347 позивачу змінено групу інвалідності на II групу з 14.04.2017, внаслідок поранення, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.
У зв`язку із зміною групи інвалідності позивач 18.04.2017 отримав посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.
У подальшому ОСОБА_1 звернувся до Мінветеранів із заявою від 29.10.2024 (вх. № П-6975 від 04.11.2024) щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок "поранення одержаного під час виконання обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку" відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон № 3551-XII) та Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 336 (далі - Порядок № 336).
Листом від 05.12.2024 № 21419/1.4/5.2-24 Мінветеранів повідомило позивача, що відповідно до пункту 17 Порядку № 336 розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону № 3551-XII, стосовно виплати або невиплати такої допомоги одержувачам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про одержувачів, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення одержувачів, свідків, представників державних органів і в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову в її призначенні з обґрунтуванням причини.
Мінветеранів листом від 25.10.2024 № 21478/5/5.2-24 звернулось до відділу з питань ветеранської політики Житомирської обласної державної адміністрації з клопотанням повідомити про підстави встановлення ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Крім цього, листом від 11.12.2024 № 21908/5/5.4-24 Мінветеранів звернулося до Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України, в якому просило надати інформацію чи не отримував позивач одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності відповідно до інших законів України.
Після отримання запитуваної інформації Мінветеранів розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийняло рішення у формі наказу від 16.01.2025 № 44, яким відмовило йому в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у зв`язку із отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Про прийняте рішення, Мінветеранів листом від 28.01.2025 № 1832/1.3/3.2-25 повідомило ОСОБА_1 про прийняте 16.01.2025 рішення.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначені одноразової грошової допомоги внаслідок зміни групи інвалідності, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон 3551-XII.
Згідно з ч.7 ст.13 Закону № 3551-XII особам, зазначеним у пунктах 11-14 ч.2 ст. 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом "б" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 11-13 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа:
- військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її провхворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби. Позивачу інвалідність встановлено понад 3-місячний термін.
- осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;
- осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
У пункті 2 Порядку № 336 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.03.2023 № 239) зазначені особи, які є одержувачами одноразової грошової допомоги.
Згідно з підпунктом 4 Порядку № 336 у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.
Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що законодавством передбачено для одержувача одноразової грошової допомоги право вибору підстави її виплати у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551-ХІІ, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів.
У разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551-ХІІ, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги (п. 4 Порядку № 336).
Тобто, законодавством передбачена для одержувача одноразової грошової допомоги альтернатива вибору підстави її виплати у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551-ХІІ, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів.
При цьому п.8 Порядку № 336 встановлено, що одноразова грошова допомога в разі встановлення інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання призначається та виплачується особам з інвалідністю внаслідок війни, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої статті 7 Закону, залежно від групи інвалідності в таких розмірах:
400 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи;
300 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи;
250 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Розмір одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання особам з інвалідністю внаслідок війни, зазначеним у п.п.11-16 ч.2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ, визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня календарного року, в якому встановлено інвалідність.
Якщо особам з інвалідністю внаслідок війни, зазначеним у п.п.11-16 ч.2 ст. 7 Закону № 3551-ХІІ, які реалізували своє право на отримання одноразової грошової допомоги згідно із Законом, після первинного встановлення інвалідності під час повторного огляду встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої згідно із Законом суми.
Для призначення та виплати одноразової грошової допомоги заявник подає до Мінветеранів заяву (п. 9 Порядку № 336).
Відповідно до Положення "Про Міністерство у справах ветеранів України", затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1175 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2020 № 276) Міністерство у справах ветеранів України (Мінветеранів) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Мінветеранів є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері підтримки та реалізації інтересів ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності (далі - ветерани), членів сімей таких осіб і членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України (далі - члени сімей ветеранів).
Так, матеріалами справи встановлено, що позивач відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.04.2017 являється особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни - інвалідів війни.
У разі, якщо особі було призначено і виплачено одноразову грошову допомогу на підставі іншого закону, то в разі встановлення вищої групи інвалідності, право на отримання такої допомоги в більшому розмірі реалізується на підставі того ж нормативно-правового акта, за яким таку допомогу було призначено вперше".
Наведений висновок є застосовним до спірних правовідносин, підстав для відступу від нього суд не вбачає.
Як свідчать матеріали справи, предметом спору у цій справі є наявність чи відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, згідно з Законом № 3551-XII як інваліду IІ групи.
За змістом листа Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України від 17.12.2024 № 220/13/10327 10.07.2015 комісією прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на підставі довідки МСЕК серія 10ААВ № 830319 від 23.04.2014. Комплект документів щодо призначення допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності на підставі довідки МСЕК серія 12ААА № 782347 станом на 17.12.2024 до Департаменту не надходив.
Ураховуючи приписи ч.7 ст. 13 Закону № 3551-ХІІ, підпункту 2 пункту 17 Порядку № 336, суд дійшов висновку, що відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову.
У разі, якщо особі було призначено і виплачено одноразову грошову допомогу на підставі іншого закону, то в разі встановлення вищої групи інвалідності, право на отримання такої допомоги в більшому розмірі реалізується на підставі того ж нормативно-правового акта, за яким таку допомогу було призначено вперше.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 18.07.2024 у справі № 380/16981/21.
Згідно і ч.1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Міністерства у справах ветеранів України (пров. Музейний, 12, м. Київ,01001. ЄДРПОУ: 42657144) про визнання протиправними дій та скасування, зобов`язання вчинити дії, відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 15 січня 2026 р.

15.01.26