ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29.01.2026 Справа № 905/1126/25 
Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши матеріали заяви представника Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича, м.Краматорськ Донецької області б/н від 19.01.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: Фізичної особи-підприємця Сумрака Олександра Андрійовича, смт. Красноторка Краматорського району Донецької області
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича, м.Краматорськ Донецької області
про повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 75000,00грн, 

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець Сумрак Олександр Андрійович, смт. Красноторка Краматорського району Донецької області звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича, м.Краматорськ Донецької області про повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 75000,00грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.01.2026 у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Сумрака Олександра Андрійовича, смт. Красноторка Краматорського району Донецької області до Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича, м.Краматорськ Донецької області про повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 75000,00грн відмовлено.
19.01.2026 від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, за змістом якої просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00грн.
Ухвалою господарського суду від 21.01.2026 заяву представника Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича, м.Краматорськ Донецької області б/н від 12.01.2026 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду без повідомлення учасників справи.
26.01.2026 від представника позивача надійшли заперечення на заяву, за змістом якої просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Своє заперечення позивач мотивує тим, на їх думку розмір оплати послуг з правової допомоги є неспівмірним, а перелік наданих послуг недостатньо деталізованим.
Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч. 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Судом встановлено, що за змістом рішення від 21.01.2026 у справі №905/1126/25 не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Розглянувши матеріали заяви представника Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича, м.Краматорськ Донецької області б/н від 12.01.2026 про ухвалення додаткового рішення, суд встановлено таке.
11.11.2025 між Адвокатом Нещеретом Олександром Сергійовичем (адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Зайцевим Олександром Валерійовичем (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №11/11/25 (договір), згідно з п. 1.1 якого предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.
За п.1.2 договору адвокат бере на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги: вивчення та аналіз документів, які стосуються ФОП Сумрак О.А. до ФОП Зайцев О.В. про проведення безпідставно набутого майна (коштів) (справа №905/1126/25); підготовка процесуальних документів, заяв, клопотань, тощо, по справі №905/1126/25 за позовом ФОП Сумрак до ФОП Зайцев О.В. про повернення безпідставно набутого майна (коштів); в разі потреби, прийняти участь у судових засіданнях (суд першої інстанції, апеляційна інстанція (в разі звернення однією із сторін), які будуть відбуватись по справі №905/1126/25 за позовом ФОП Сумрак О.А. до ФОП Зайцев О.В. про повернення безпідставно набутого майна (коштів); надання іншої правничої допомоги, консультування клієнта.
Відповідно до п.2.3 договору до обов`язків клієнта входить, зокрема, сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк погоджені між ними.
Згідно з п.3.1 цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 11 листопада 2027 року.
На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.
Договір підписаний сторонами без зауважень та скріплений печаткою адвоката.
30.12.2025 сторони склали додаткову угоду №30/12/25 до договору, відповідно до п.1 його адвокат та клієнт погодили, станом на 30.12.2025 року, розмір гонорару адвоката в сумі 9000,00грн, оформивши його цією додатковою угодою.
Додаткова угода підписана сторонами без зауважень та скріплена печаткою адвоката.
30.12.2025 на виконання умов договору сторонами складений акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги №11/11/25 від 11.11.2025 на загальну суму 9000,00грн.
Згідно з актом виконаних робіт клієнту надані послуги на загальну суму 9000,00грн, а саме: вивчення та аналіз документів, які стосуються позову ФОП Сумрака до ФОП Зайцева О.В. про повернення безпідставно набутого майна, 1,5 годин, вартістю 3000,00грн та підготовка відзиву на позовну заяву, 3 години, вартістю 6000,00год.
Акт прийому-передачі наданих послуг підписаний сторонами та скріплений печаткою адвоката.
Вартість наданих послуг за договором сплачена відповідачем, що підтверджується платіжною інструкцією №727 від 11.11.2025.
Посилаючись на наведені обставини, сторона позивача просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
За змістом частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас за змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як встановлено судом, відповідачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Презумпція захисту» були надані такі послуги: вивчення та аналіз документів, які стосуються позову ФОП Сумрака до ФОП Зайцева О.В. про повернення безпідставно набутого майна, 1,5 годин, вартістю 3000,00грн та підготовка відзиву на позовну заяву, 3 години, вартістю 6000,00год.
Відповідно до наданих документів загальна вартість наданої правничої допомоги складає 9000,00грн.
У свою чергу, сторона позивача заперечує щодо витрат на професійну правничу допомогу і просить суд відмовити у їх задоволенні.
Водночас слід зазначити, що хоча у прохальній частині заперечень позивач формально просить суд відмовити у задоволенні вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, по суті викладені доводи становлять саме заперечення щодо розміру та обґрунтованості витрат, тому суд має оцінювати ці заперечення у порядку як такі, що спрямовані на перевірку співмірності заявлених до стягнення витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Так, дослідивши акт виконаних робіт від 30.12.2025 за договором про надання правничої допомоги №11/11/25 від 11.11.2025 на загальну суму 9000,00грн, за позицією суду, з урахуванням принципів співмірності та розумності розміру судових витрат, судові втрати в частині надання таких послуг не є співмірними зі складністю виконаних робіт та обсягом витраченого часу.
Суд враховує, що у справі №905/1126/25 преюдиційне значення мали обставини, встановлені у справі №905/1444/24, в межах якої представником Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича - адвокатом Нещеретом Олександром Сергійовичем вже були вивчені документи, які стосуються правовідносин, які виникли на підставі договору оренди будівлі №2К/23 від 01.10.2023.
Крім того, спір в межах справи №905/1126/25 є незначної складності, відноситься до малозначних справ, а поданий відзив за своїм змістом не потребував значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає критерію співмірності та розумності їх розміру становить 4500,00грн, з яких 1500,00грн - вивчення та аналіз документів, які стосуються позову ФОП Сумрака до ФОП Зайцева О.В. про повернення безпідставно набутого майна, 3000,00грн - підготовка відзиву на позовну заяву.
На підставі викладеного, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:
Заяву представника Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича, м.Краматорськ Донецької області б/н від 12.01.2026 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сумрака Олександра Андрійовича, смт. Красноторка Краматорського району Донецької області ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Валерійовича, м.Краматорськ Донецької області ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 4500,00грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова 

Рішення складено та підписано 29.01.2026.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.