БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 3-50-01
Справа №730/23/26 
Провадження № 2-а/730/2/2026
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2026 р.  м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді – Данько О.В.
з участю секретаря судового засідання – Граб С.О.
позивача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серії ЕНА №6445591 від 01.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі, -
У С Т А Н О В И В :
Описова частина.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, серії ЕНА №6445591 від 01.01.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він рухався центральною вулицею м. Борзна та наближався до перехрестя, на якому встановлений знак 2.2 «СТОП». Він завчасно побачив знак, усвідомив вимогу зупинки та заздалегідь почав гальмування. Однак, дорожнє покриття на момент події було вкрай слизьким, оскільки, воно не було посипане, що створювало небезпеку неконтрольованого ковзання. Під час гальмування спрацювала система АВС, що підтверджує наявність втрати зчеплення коліс з дорогою. Незважаючи на правильне та своєчасне гальмування, автомобіль ковзнув і вимушено висунувся на перехрестя, що було наслідком дорожньої обстановки. Водій не має нести відповідальність за обставини, що не залежать від нього Вимога зупинитися була не виконана виключно через слизькість дороги, а не з його вини. На момент події в салоні автомобіля перебувала тримісячна дитина, що зобов`язувало його діяти з підвищеним рівнем обережності та виключало будь яку можливість ризикованого або легковажного керування транспортним засобом. За таких обставин його дії мають оцінюватися як добросовісні, обґрунтовані та вимушені, вчинені з метою уникнення більшої небезпеки, що відповідає правовій природі стану крайньої необхідності у розумінні ст. 17 КУпАП. Працівники поліції, перебуваючи на потенційно небезпечному перехресті з надзвичайно слизьким дорожнім покриттям, не вживали превентивних заходів для попередження можливих порушень та дорожньо транспортних пригод, оскільки, службовий автомобіль поліції до моменту виникнення події перебував без увімкнених проблискових маячків.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволення позову, з огляду на те, що факт правопорушення зафіксований технічними засобами відеозапису (нагрудна камера поліцейського), підтверджується поясненнями позивача, наданими безпосередньо після зупинки транспортного засобу. Під час спілкування з інспектором поліції, що зафіксовано на відеозаписі, позивач не заперечував факт невиконання вимоги знаку «STOP», визнав факт порушення, пояснив, що не гальмував свідомо, оскільки дорога була слизькою і після зупинки він «не зміг би рушити». З наведеного вбачається, що позивач усвідомлював наявність та значення знака 2.2 «STOP», усвідомлював обов`язок повної зупинки, свідомо утримався від виконання вимоги ПДР, керуючись власними міркуваннями доцільності. Ці обставини мають визначальне значення для встановлення суб`єктивної сторони правопорушення. Пояснення позивача надані безпосередньо після події, зафіксовані на відеозаписі, зроблені без часу на узгодження позиції чи формування захисної версії. Такі пояснення мають високу доказову цінність, оскільки є спонтанними, відображають реальне сприйняття події особою в момент її вчинення. Відповідно до ст. 17 КУпАП, крайня необхідність має місце лише за умов наявності безпосередньої небезпеки, неможливості усунення небезпеки іншим способом, співмірності завданої та відверненої шкоди. У даному випадку небезпека не була невідворотною, зупинка перед знаком не створювала більшої шкоди. Складні погодні та дорожні умови не звільняють водія від обов`язку виконання вимог дорожніх знаків, навпаки — вимагають підвищеної обережності та зменшення швидкості руху.
Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зазначив, що до перехрестя дорожнє покриття було задовільне. Перед знаком 2.2. всі автомобілі зупиняються, лід відшліфувався і коли він загальмував, спрацювала система АВС і автомобіль почав ковзати. Він виїхав на перехрестя, де вже закінчував маневр, щоб не створити аварійну ситуацію. Крім того, поліцейський у ході спілкування підтвердив незадовільний стан дорожнього покриття. Зазначив, що фотоілюстрації та відеозапис, не є належними доказами у справі, оскільки, зроблені пізніше, за цей час стан дорожнього покриття змінився. 
Відповідач належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі.
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 12.01.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено перше судове засідання.
Неявка належним чином сповіщених учасників процесу у цьому випадку, з огляду на приписи ч.3 ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.
Мотивувальна частина
Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд установив, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії ЕНА №6445591 від 01.01.2026, постановленої інспектором ВП №3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП у Чернігівській області Плющем А.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зокрема, поліцейський установив, що 01.01.2026 о 19.37 год. в м. Борзна, вул. Незалежності-Шевченка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2., чим порушив вимоги п. 8.4 «г» ПДР(порушення вимог наказових знаків). 
На відеозаписі зафіксовано, що позивач, керуючи транспортним засобом та рухаючись вулицею Незалежності у м. Борзна Ніжинського району Чернігівської області, наближаючись до перехрестя, на якому встановлено дорожній знак 2.2 «STOP», не виконав вимогу обов`язкової повної зупинки перед стоп-лінією або краєм проїзної частини, після чого продовжив рух, на перехресті повернувши ліворуч на вул. Шевченка. Його зупинили працівники поліції, під час спілкування з якими, позивач пояснив, що не зупинився перед знаком, оскільки, дорога слизькою і після зупинки він «не зміг би рушити». Про те, що на слизькій дорозі неможливо було рушити після зупинки, зазначила, також, свідок ОСОБА_2 , яка перебувала у автомобілі з позивачем. 
Позивач надав фотоілюстрації та відеозапис, де зафіксоване розміщення знаку 2.2. на перехресті вул. Незалежності-Шевченка у м. Борзна.
Свідок ОСОБА_2 пояснила, що того вечора вона їхала у автомобілі з ОСОБА_1 . На дорозі була ожеледиця. По вул. Незалежності, перед знаком 2.2. він натиснув на гальма, однак автомобіль не зупинився, спрацювала система АВС і автомобіль понесло. Виїхавши на перехрестя він закінчив маневр, щоб не створити аварійної ситуації на дорозі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, установлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. 
За пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
Згідно з положеннями пункту 2.3 розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Пунктом 1.9 розділу 1 ПДР установлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (пункт 8.1 ПДР).
Пункт 8.4 ПДР визначає, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:
а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;
б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;
в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;
г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;
ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;
д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;
е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.
Розділом 33 «Дорожні знаки» ПДР визначено, що дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» відноситься до знаків пріоритету та забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.(ст. 251 КупАП)
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Факт невиконання позивачем вимог знаку пріоритету 2.2 “Проїзд без зупинки заборонено” підтверджений належними та допустимими доказами по справі, зокрема відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського м505, який був досліджений судом.
Наявність умислу позивача на вчинення вказаного адміністративного правопорушення підтверджується поясненнями позивача, наданими безпосередньо після зупинки транспортного засобу у процесі спілкування з поліцейським, з яких слідує, що позивач свідомо не виконав вимогу знаку 2.2 , оскільки, після зупинки міг не рушити на слизькій дорозі. Вказане також, підтвердила свідок ОСОБА_2 , яка перебувала у автомобілі. Пояснення позивача надані безпосередньо після події, відображають його реальне ставлення до події в момент її вчинення та мають більшу доказову цінність, ніж ті які він надав у судовому засіданні. Доводи позивача, як і викладені у позовній заяві суд розцінює як захисну позицію. 
З цих міркувань суд, також, не приймає до уваги, пояснення свідка ОСОБА_2 .
Необгрунтованими є, також, твердження позивача, що він діяв у стані крайньої необхідності.
Крім того, позивач, який мешкає у м. Борзна, обізнаний з наявністю знаку пріоритету 2.2 на вказаній ділянці дороги, та повинен був розрахувати швидкість руху автомобіля таким чином, щоб у вказаній дорожній обставновці вчасно зупинитися. З відеозапису не вбачається, що автомобіль заносить, він рухався рівномірно.
Водночас, диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП є бланкетною, тобто такою, де закріплюються лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення конкретних ознак правопорушення слід звертатись до положень Правил дорожнього руху. 
Позивачу ставиться у вину порушення п. 8.4. «г» Правил дорожнього руху, який визначає порушення вимог наказових знаків, що показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.
Проте, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач порушив вимоги знаку пріоритету 2.2 “Проїзд без зупинки заборонено”, які визначені п. 8.4 «б» ПДР.
Викладені у постанові обставини свідчать про відсутність у діях позивача порушення вимог п. 8.4. «г» ПДР, за яке настає відповідальність за ч. 1 с. 122 КУПАП.
Таким, чином, дії ОСОБА_1 які полягають у порушенні Правил дорожнього руху неправильно кваліфіковані як порушення вимог наказових знаків (п. 8.4. «г» Правил дорожнього руху).
Натомість, приписиКУпАП не надають суду повноважень самостійно змінювати кваліфікацію дій особи, яка зазначена постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.
Оскільки, опис обставин установлених під час розгляду справи та викладених поліцейським у змісті постанови, не вказує на наявність в діях позивача порушення п. 8.4. «г» ПДР, то постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст.7, 122, 245, 251, 252, 268, 280, 285, 289, 293 КУпАП, ст.2, 5, 11-30, 72-79, 90, 121, 139, 241-250, 9-11, 268-272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серії ЕНА №6445591 від 01.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №6445591 від 01.01.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 532,48 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, м. Чернігів, пр. Перемоги, 74; ЄДРПОУ 40108651.

Суддя О.В. Данько