П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 766/9115/25	

Перша інстанція: суддя Шестакова Я.В.,
повний текст судового рішення
складено 06.10.2025, м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Марченко І.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Риженко Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:
В червні 2025 року адвокат Риженко Д.О. в інтересах ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі -відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення б/н від 03.04.2025 року за частиною 3 ст.210-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 03.04.2025 року Херсонським ТЦК винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. за те, що позивач, будучи належним чином оповіщений повісткою про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд до 01.04.2025 року. Вказана постанова на думку позивача є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки про явку до відповідача він повідомлений не був, повістку не отримував, про розгляд справи про адміністративне правопорушення не викликався, а тому позивач не вчиняв адміністративного правопорушення. Також позивач зазначив, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає фактичним обставинам справи, так як позивач своєчасно оновив свої дані, пройшов ВЛК, 02.09.2024 актом МСЕК №557276 був визнаний інвалідом 3 групи, 09.10.2024 отримав довідку ВЛК та 21.02.2025 відповідач надав позивачу довідку про відстрочку із внесенням відповідних записів до його військового квітка.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат Риженко Д.О. в інтересах позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 03 січня 2002 року знаходиться на військовому обліку, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 .
02 вересня 2024 року довідкою до акту огляду МСЕК №557276 було підтверджено наявність у позивача інвалідності ІІІ групи. 
Згідно долучених до справи копій картки обстеження та медичного огляду (додаток 13 до Положення про ВЛК в ЗСУ) та довідки ВЛК 34/9 позивач 09 жовтня 2024 року пройшов ВЛК в КНП "Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського". 
21 лютого 2025 року відповідач видав позивачу довідку за №1/3534 про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період строком до 01.11.2025.
01.04.2025 відповідач склав відносно позивача Протокол №8 про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, в порушення вимог ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого періоду, будучи належним чином оповіщеним повісткою про необхідність явки 09.03.2025 року о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд до 01.04.2025 року, коли в супроводі співробітників поліції прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону. мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
У графі «пояснення» зазначеного протоколу, ОСОБА_1 зазначено, що проживає він за місцем реєстрації, повістку не отримував.
Протокол містить інформацію про дату час та місце розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, а саме 03.04.2025 о 10.00 год у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою ознайомлений позивач, про що свідчить його підпис під даною інформацією в протоколі.
Копія протоколу була отримання позивачем, про що також зазначено у даному протоколі з підписом позивача про отримання другого примірника протоколу. 
До матеріалів справи долучена копія повістки від 22.02.2025 №2607880, створена ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою ОСОБА_1 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09.03.2025 року о 14:00 для уточнення даних. 
Згідно опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення №0610232899240, ОСОБА_1 було направлено повістку ІНФОРМАЦІЯ_3 №2607880 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з офіційного сайту Укрпошта поштове відправлення №0610232899240 було повернуто відправнику, оскільки одержувач відсутній за вказаною адресою.
03.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була винесена постанова б/н за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.
У вказівній постанові опис адміністративного правопорушення викладений наступним чином: ОСОБА_1 будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порушення вимог ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином оповіщений повісткою про необхідність явки 09.03.2025 року о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд, до 01.04.2025 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, що підтверджується даними реєстру «Оберіг» та виявлено протоколом від 01.04.2025 року.
Оскаржувана постанова підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 .. 
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Частиною 3 ст.210-1 КУпАП, за якою позивача було притягнуто до відповідальності, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. 
Як вже зазначено вище, відповідно до спірної постанови від 03.04.2025, виявлене відповідачем порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію полягає в тому, що позивач в порушення ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином оповіщений повісткою про необхідність явки 09.03.2025 року о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд, до 01.04.2025 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 відповідно до абз.2 п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 р. №560, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 , а оскільки ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 , то він рахується як особа яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Колегія суддів не погоджується з висновком відповідача та суду першої інстанції про порушення позивачем вимог ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки такий висновок зроблений без врахування всіх обставин, які мають значення для вирішення даного спору.
Частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено наступне:
«Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.»
Частина 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає наступне:
«Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:
1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;
2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;
3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
4) місце, день і час явки за викликом;
5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;
6) реєстраційний номер повістки;
7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.
Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.»
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що на військовозобов`язаного покладається обов`язок з`явитися за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для досягнення конкретної мети, яка визначена абзацом 3 ч.1 ст.10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів. При цьому, в повістці про виклик має бути зазначена конкретна мета, з якою викликається військовозобов`язаний.
Тобто, виклик повісткою військовозобов`язаного буде правомірним в тому випадку, коли він здійснюється з метою виконання військовозобов`язаним своїх обов`язків, визначених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Як вже зазначено вище, у направленій в адрес позивача повістці № НОМЕР_2 вказана мета виклику - уточнення даних.
Слід зазначати, що і частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і частиною 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» серед обов`язків військовозобов`язаного також передбачений і обов`язок уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. 
Такий обов`язок військовозобов`язаного був включений до вказаних законів Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ, який набув чинності з 18.05.2024.
Матеріали справи свідчать про виконання позивачем цього обов`язку, оскільки на підставі виданої позивачу картки обстеження та медичного огляду, яка є додаток 13 до Положення про ВЛК в ЗСУ, позивач 01 жовтня 2024 року пройшов медичний огляд у лікарів ВЛК, за результатами якого довідкою ВЛК 34/9 від 09.10.2024 позивач був визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення. 
Слід зазначити, що відповідно до п.3.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджено Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402, в редакції на час проходження позивачем ВЛК, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Тобто, позивачем не міг би пройти ВЛК 09.10.2024 без попередньої явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та без отримання відповідного рішення (направлення) на проходження ВЛК. 
Відповідно, в рамках такої явки позивача до ТЦК та СП мали бути і уточнені всі актуальні облікові дані стосовно позивача на час проходження ВЛК.
Інформація про проходження позивачам ВЛВ була внесена відповідачем до військового квитка позивача НОМЕР_1 з вклеюванням до нього відповідно штрихового ідентифікатора №1510202406881329000015.
В подальшому 21 лютого 2025 року відповідач видав позивачу довідку за №1/3534 про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період строком до 01.11.2025 на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка визнана в установленому порядку особою з інвалідністю.
Сам факт наявності у позивача інвалідності ІІІ групи підтверджений довідкою до акту огляду МСЕК №557276 від 02 вересня 2024 року.
Враховуючи факт надання відповідачем позивачу 21.02.2025 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період строком до 01.11.2025, то процедура уточнення всіх актуальних облікових даних стосовно позивача також мала відбутися і під час видачі позивачу довідки від 21.02.2025 №1/3534 про надання відстрочки.
У своїх заявах по суті справи відповідач не заперечував проти наведених обставин. 
Слід зазначити, що відповідно до ч.11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наведені в редакції Закону України від 11.04.2024 №3633-ІХ, призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Абзацом другим пункту 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (надалі - Порядок №1487), встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Доказів того, що після надання відповідачем позивачу 21.02.2025 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у позивача відбулись зміни в облікових даних, які відповідно до ч.11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вимагали уточнення в семиденний термін, відсутні і стороно на наявність таких обставин не посилаються.
Враховуючи, що позивач виконав вимоги в частині оновлення в ТЦК своїх облікових даних, а також враховуючи відсутність визначених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обставин, які покладають на військовозобов`язаного обов`язок з`явитися за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як то оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, колегія суддів приходить до висновку, що формування відповідачем та направлення позивачу повістки від 22.02.2025 №2607880 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09.03.2025 року для уточнення даних не мала під собою правових підстав, особливо враховуючи те, що така повістка була сформована вже наступного дня після видачі довідки від 21.02.2025 №1/3534 про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період строком до 01.11.2025. 
Ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного провадження відповідач не обґрунтував необхідність направлення позивачу повістки від 22.02.2025 №2607880 для уточнення даних вже наступного дня після видачі довідки від 21.02.2025 №1/3534 про надання позивачу відстрочки від призову.
Виходячи з того, що виклик військовозобов`язаного повісткою до ТЦК та СП повинен мати під собою правове підґрунтя, то відсутність такого підґрунтя вказує на неправомірність такого виклику, що в свою чергу виключає в діях військовозобов`язаного порушення приписів законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» стосовно прибуття за викликом ТЦК та СП, безвідносно до причин такого неприбуття.
Таким чином, колегія суддів вважає, що факт неявки позивача до відповідача за повісткою від 22.02.2025 №2607880 не може вважтися порушенням позивачем вимог ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки направлення позивачу такої повістки не мало під собою парових підстав, визначених цими законами.
Що стосується посилань відповідача у відзиві на позов на те, що повістка була згенерована системою «Оберіг», колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно ч.8 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Згідно з ч.8 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. 
Відповідно до статей 7 та 8 цього закону відомостями Реєстру є, зокрема, такі персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як відомості про встановлення, зміну групи інвалідності, про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку та про надання відстрочки від призову від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період 
Відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Виходячи з наведених нормативних положень, можна зробити висновок, що результати проведеного 09.10.2024 військово-лікарською комісією медичного огляду позивача, відомості про встановлення позивачу 02.09.2024 третьої групи інвалідності, а також відомості про надання позивачу 21.02.2025 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період строком, з усіма іншими актуальними обліковим даними щодо позивача були в розпорядженні відповідача та повинні були бути внесені відповідачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на час формування вищевказаної повістки.
Отже, автоматичне формування системою «Оберіг» повістки від 22.02.2025 №2607880 про виклик позивача до ТЦК та СП для уточнення даних не виключало обов`язку відповідача перевірити правові підстави для направленням позивачу такої повістки з урахуванням наведених вище результатів проходження позивачем ВЛК, інвалідності позивача та надання позивачу 21.02.2025 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період строком до 01.11.2025. 
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що в діях позивача відсутній визначений спірною постановою склад адміністративного правопорушення за частиною 3 ст.210-1 КУпАП, а тому позовна вимога про визнання протиправною та скасування спірної постанови є обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Отже враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про задоволення позовних вимог.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Також в апеляційній скарзі позивач просив суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що за результатами даного апеляційного перегляду рішення прийнято на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, то з відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 484,48 грн. (а.с.6) та апеляційної скарги в розмірі 726,72 грн. (а.с.70), разом 1211,20 грн..
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.272, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Риженко Д.О. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 жовтня 2025 року – скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 про адміністративне правопорушення б/н від 03.04.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн..
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія   Н.В. Вербицька