Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року 	справа № 580/12595/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування акту і наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі – В/Ч, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати Акт проведення розслідування нещасного випадку (смерті) (форма НВ-2) від 11.09.2024 та Наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 № 2471 від 11.09.2024 “Про результати розслідування нещасного випадку (смерть) старшого солдата ОСОБА_3 ”;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно провести спеціальне розслідування факту смерті старшого солдата ОСОБА_3 , яка сталася 10.06.2024 з дотриманням вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом МО України від 27 жовтня 2021 р. № 332 та скласти акти форми НВ-2 і НВ-3 та встановити, що захворювання, що призвело до смерті пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
В обґрунтування позовних вимог представниця позивачки зазначила, що при здійснені службового розслідування по факту смерті ОСОБА_3 не було враховано те, що останній з 29.07.2019 проходив військову службу. З перших днів повномасштабного російського вторгнення на територію України ніс службу та забезпечував оборону держави, підтримував бойову та мобілізаційну готовність Збройних Сил України та інших військових формуваннях, отримав статус учасника бойових дій. Старший солдат ОСОБА_3 самовільно не залишав військову частину, а його направлено на лікування, так як для цього були вагомі причини. У нього був стан здоров`я, який потребував стаціонарного лікування і розлади здоров`я були наслідком виконання ним бойових завдань. Крім того, до факторів, які впливають на раптове загострення хронічних захворювань (якщо вони і були ) і погіршення стану здоров`я військовослужбовця під час виконання ним посадових обов`язків відноситься психоемоційне та фізичне навантаження та перебування у постійному стресі під час виконання бойових завдань в період воєнного стану.
Отже, перебування військовослужбовця на лікуванні вважається виконанням обов`язків військової служби, якщо воно пов`язане з отриманням поранення, травми або захворювання, набутого під час проходження військової служби.
Враховуючи наведені обставини, позивачка звернулась до відповідача зі скаргою із проханням провести повторне спеціальне розслідування смерті старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити, що його смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, однак отримала відповідь, що законні підстави для проведення повторного спеціального розслідування смерті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 відсутні.
Ухвалою від 17 листопада 2025 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
08.12.2025 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов подав, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що перебування ОСОБА_3 на лікуванні психічних розладів в КНП КОР “Київський обласний центр ментального здоров`я” не відповідає обов`язкам військовослужбовця, встановленим статтями 11-17 та 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Крім того, наявність в крові померлого ОСОБА_3 алкоголю є свідченням порушення ним обов`язку, передбаченого ст. 13 Статуту. Зазначив, що на період лікування військовослужбовці звільняються від обов`язків військової служби. Смерть ОСОБА_3 сталася від загального захворювання, у зв`язку із чим вважає відсутніми підстави для твердження про виконання померлим обов`язків військової служби під час лікування у КНП КОР “Київський обласний центр ментального здоров`я”.
10.12.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представниця позивача, зокрема, вказала, що позивач перебував на лікуванні у травні та червні 2022 року, під час яких жодного супутнього захворювання, зокрема серцеволегеневої недостатності чи ішемічної хвороби серця у нього виявлено не було. Крім того, під час призову на військову службу цих захворювань також не було встановлено. Вказала, що позивач служив в Десантно-штурмових військах, де посилений контроль до здоров`я військовослужбовців при проходженні медичних оглядів. 03.06.2024 позивач був направлений на лікування командиром В/Ч НОМЕР_1 , у зв`язку із розладами здоров`я, що спричинені виконанням позивачем бойових завдань. До факторів, які впливають на погіршення стану здоров`я військовослужбовця під час виконання ним посадових обов`язків відноситься психоемоційне та фізичне навантаження та перебування у постійному стресі під час виконання бойових завдань в період воєнного стану. 
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 (16.07.1991), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.06.2024.
29.07.2019 ОСОБА_3 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки. 
Відповідно до виписки із медичної картки № 1442, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у період із 29.03.2022 до 04.04.2022 (діагноз: Мінно-вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, акубаротравма, забійна рана лівого плеча).
Згідно виписок з медичної карти № 2488, 3047, ОСОБА_3 перебував на лікуванні в періоди з 16.05.2022 до 30.05.2022 та з 09.06.2022 до 28.06.2022 (діагнози : F43.2 (порушення адаптації).
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 5887-Д від 16.12.2024, яка видана старшому солдату ОСОБА_3 про те, що він дійсно в період з 11.05.2024 року по 03.06.2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. 
Відповідно до довідки КНП “Київський обласний центр ментального здоров`я” від 03.06.2024 ОСОБА_3 поступив на стаціонарне лікування згідно направлення В/Ч НОМЕР_1 .
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1909 від 10.06.2024 основний діагноз ОСОБА_3 : Наслідки МВТ (ЗЧМТ, акубаротравма – 26.03.2022) у вигляді церебрастенічного та цефалгічного синдромів з тривожно-депресивними включеннями та інсомнією. Супутній діагноз: серцево-легенева недостатність. Гостра ішемічна хвороба серця. Набряк легенів.
Відповідно до висновку експерта № 250 смерть ОСОБА_3 настала від захворювання, гострої ішемічної хвороби серця, що ускладнилась розвитком серцево-легеневої недостатності, набряку легенів.
За фактом смерті ОСОБА_3 комісія В/Ч НОМЕР_1 провела службове розслідування, про що склала Акт проведення розслідування нещасного випадку (смерті) Форми НВ-2 у якому зазначила, що причиною смерті ОСОБА_3 є серцево-легенева недостатність, набряк легенів, гостра ішемічна хвороба серця. За висновками Комісія вважала, що раптове погіршення стану здоров`я, яке призвело до смерті ОСОБА_3 не пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2471 від 11.09.2024 “Про результати розслідування нещасного випадку (смерті)” вважається, що смерть ОСОБА_3 відбулась внаслідок серцево-легеневої недостатності, набряку легенів, гострої ішемічної хвороби серця. Смерть ОСОБА_3 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Акт проведення розслідування нещасного випадку та наказ відповідача про результати розслідування нещасного випадку позивачка вважає протиправними, а тому звернулась в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII (далі – Закон № 2232-XII).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно ч. 2-4 ст. 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений та діє до теперішнього часу.
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 “Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України”, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (далі – Інструкція № 332).
Згідно пункту 1 розділу І Інструкції № 332 ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.
Пунктом 1 розділу II Інструкції № 332 визначено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме, обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Відповідно до п. 8 розділу II Інструкції № 332 Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини (п. 9 розділу II Інструкції № 332).
Пункт 10 розділу II Інструкції № 332 визначає, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є, зокрема, смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком.
Відповідно до п. 11 розділу II Інструкції № 332 обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби: природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.
Особливості спеціального розслідування нещасних випадків, випадків зникнення та випадків смерті військовослужбовців врегульовує розділ ІІІ Інструкції № 332.
Суд встановив, що за фактом смерті ОСОБА_3 комісія В/Ч НОМЕР_1 провела службове розслідування, про що склала Акт проведення розслідування нещасного випадку (смерті) Форми НВ-2 у якому зазначила, що причиною смерті ОСОБА_3 є серцево-легенева недостатність, набряк легенів, гостра ішемічна хвороба серця. За висновками Комісія вважала, що раптове погіршення стану здоров`я, яке призвело до смерті ОСОБА_3 не пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.
Під час дослідження обґрунтованості таких висновків Комісії відповідача у спірному Акті, суд зазначає таке.
Суд встановив, що 29.07.2019 ОСОБА_3 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на 3 роки. Відповідно до картки обстеження та медичного огляду кандидата на військову службу за контрактом від 26.07.2019 ОСОБА_3 , за висновком терапевта, здоровий. За висновком ВЛК визнаний придатним до військової служби в підрозділах високомобільних десантних військах.
Відповідно до виписки із медичної картки № 1442, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у період із 29.03.2022 до 04.04.2022 (діагноз: Мінно-вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, акубаротравма, забійна рана лівого плеча).
Згідно виписок з медичної карти № 2488, 3047, ОСОБА_3 перебував на лікуванні в періоди з 16.05.2022 до 30.05.2022 та з 09.06.2022 до 28.06.2022 (діагнози: F43.2 (порушення адаптації).
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 5887-Д від 16.12.2024, яка видана старшому солдату ОСОБА_3 про те, що він дійсно в період з 11.05.2024 року до 03.06.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. 
Відповідно до довідки КНП “Київський обласний центр ментального здоров`я” від 03.06.2024 ОСОБА_3 поступив на стаціонарне лікування згідно направлення В/Ч НОМЕР_1 .
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1909 від 10.06.2024 основний діагноз ОСОБА_3 : Наслідки МВТ (ЗЧМТ, акубаротравма – 26.03.2022) у вигляді церебрастенічного та цефалгічного синдромів з тривожно-депресивними включеннями та інсомнією. Супутній діагноз: серцево-легенева недостатність. Гостра ішемічна хвороба серця. Набряк легенів. 
Аналіз досліджених доказів вказує на те, що до дати смерті ОСОБА_3 , не мав зафіксованого діагнозу щодо порушень роботи серця та легенів. Натомість, за наслідками отриманого у березні 2022 року поранення, ОСОБА_3 у травні та червні 2022 року проходив стаціонарне лікування у зв`язку із психо-емоційними порушеннями. Суд врахував, що у період з 11.05.2024 до 03.06.2024 ОСОБА_3 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України та згідно направлення В/Ч НОМЕР_1 , з 03.06.2024 поступив на стаціонарне лікування у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, спричиненим травмою, отриманою під час виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, смерть ОСОБА_3 спричинена захворюваннями, пов`язаними із виконанням обов`язків військової служби, оскільки такі захворювання не були зафіксовані під час прийняття позивача на військову службу та виникли під час участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.
Разом з тим, Комісія відповідача, під час проведення службового розслідування, у Акті від 11.09.2024 (графа причина смерті) обмежилась дублюванням причини смерті, що зазначені у довідці про причини смерті № 250 (форма 106/о), не встановлюючи, при цьому, причинного зв`язку захворювання, що зумовило смерть ОСОБА_3 , із обставинами їх набуття під час виконання обов`язків військової служби.
Суд також врахував, що відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної ВЛК ЗС України від 20.03.2025, захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, пов`язані з проходженням військової служби.
Як зазначав вище суд, відповідно до пункту 10 розділу II Інструкції № 332 обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є, зокрема, смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком.
Таким чином, оскільки наявні у матеріалах справи докази, у своїй сукупності та взаємозв`язку, можуть підтверджувати причинно-наслідковий зв`язок смерті ОСОБА_3 із захворюваннями, отриманими ним під час виконання обов`язків військової служби, то суд доходить висновку, що спірні акт службового розслідування та прийнятий на підставі нього наказ є протиправними.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивачки, суд зазначає, що у спірних правовідносинах суд не втручається у дискреційні повноваження відповідача, оскільки за встановлених обставин відповідач мав би скласти акт за формою НВ-3. За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно провести спеціальне розслідування факту смерті старшого солдата ОСОБА_3 , яка сталася 10.06.2024 з дотриманням вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом МО України від 27 жовтня 2021 року № 332, та скласти акти форми НВ-2 і НВ-3 у яких смерть ОСОБА_3 визнати пов`язаною з виконанням ним обов`язків військової служби.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 122, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повнстю.
Визнати протиправними та скасувати Акт проведення розслідування нещасного випадку (смерті) (форма НВ-2) від 11.09.2024 та наказ Військової частини НОМЕР_1 № 2471 від 11.09.2024 “Про результати розслідування нещасного випадку (смерті)”.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно провести спеціальне розслідування факту смерті старшого солдата ОСОБА_3 , яка сталася 10.06.2024 з дотриманням вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом МО України від 27 жовтня 2021 року № 332 та скласти акти форми НВ-2 і НВ-3, у яких смерть ОСОБА_3 визнати пов`язаною з виконанням ним обов`язків військової служби.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );
2) відповідач – Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 16.01.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК