ПОСТАНОВА
Справа № 947/1309/26
Провадження № 3/947/392/26
02.02.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія ВАД №758933 від 11.12.2025, складений інспектором СПДН ОРУП№1 ГУНП в Одеській області майором поліції Морозовим О.В. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 11.12.2025, близько 20.30 год., за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сімейного конфлікту в присутності малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив відносно ОСОБА_3 , з якою підтримує фактичні шлюбні відносини, насильство в сім`ї психологічного характеру, тим самим вчинив відносно малолітньої доньки насильство в сім`ї психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю малолітньої потерпілої.
ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився. Про направлення матеріалів щодо неї до Київського районного суду м.Одеси був повідомлений належним чином в протоколі. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції про судове засідання. 
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки  ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеною через дільничного офіцера поліції, до суду не прибув. Тому, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.
Як вбачається з матеріалів справи  ОСОБА_1 свою вину не оспорює.  
Винність  ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та письмовими поясненнями постраждалої від домашнього насильства особи, письмовими поясненнями  ОСОБА_1 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновим заборонним приписом тощо. 
Оскільки  ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство,  тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю малолітньої дитини, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2  КпАП України.
Враховуючи характер скоєного адміністративного правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, вчинення ним адміністративного правопорушення вперше, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації стягнення, суд вважає, що у даному випадку відсутня необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, відповідно до статті 39-1 КпАП України.
Визначаючи міру відповідальності правопорушника враховується характер адміністративного правопорушення, данні про особу винного, а також, відсутність обтяжуючих обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити стягнення у вигляді штрафу
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 (П`ятсот десять) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (Шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя       Борщов І. О.