П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/3644/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С. 
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю. 
06 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Граб Л.С.  Матохнюка Д.Б. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №968250893652 від 03.02.2025 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язати зарахувати до стажу державної служби періоди її роботи, перевести на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках від 28.01.2025 №09-31-123/2025, №09-31-125/2025.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.02.2025 №968250893652.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII з 28.01.2025, зобов`язано нарахувати/перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 60% сум заробітної плати, зазначеної у довідках від 28.01.2025 №09-31-123/2025, №09-31-125/2025, виданих Південно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства (із урахуванням раніше проведених виплат).
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач - ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, отримуючи пенсію по інвалідності, призначену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI від 09.07.2003.
28.01.2025 позивачка звернулась з заявою до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за іншим Законом (по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ), додавши до заяви довідки про складові заробітної плати від 28.01.2025 №09-31-123/2025, №09-31-125/2025, видані Південно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.02.2025 №968250893652 позивачці відмовлено у переході на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки вона не досягла пенсійного віку.
Крім того, листом від 28.02.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що підстави для переведення останньої на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889 відсутні. Зазначається, що за документами пенсійної справи стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, станом на 01.05.2016 складає 11 років 5 місяців (з 10.01.2005 по 01.05.2016). Також у листі зазначено, що через відсутність 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016, відсутні підстави для врахування довідки від 28.01.2025 №09-31-125/2025.
Не погоджуючись з такими діями, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ч. 9 ст. 37 цього Закону пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.
Отже пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV:
- особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років;
- особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.
З письмових доказів у справі вбачається, що перед зверненням за призначенням пенсії позивачка працювала на посадах державної служби. Із записів трудової книжки вбачається, що у період, коли їй було встановлено інвалідність (18.04.2017), вона працювала на посадах державної служби (записи 23 - 24) і на час звільнення також обіймала посаду державної служби.
Отже, у позивачки наявний стаж державної служби понад 10 років, вона визнана інвалідом II групи у період її перебування на державній службі і перед зверненням за призначенням цього виду пенсії вона працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.
З огляду на це, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачі не довели відсутність у позивача права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, зважаючи на що спірне рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню. Оскільки довідки від 28.01.2025, які були видані позивачці для перерахунку пенсії, недійсними не визнавались і не відкликались, перерахунок пенсії необхідно здійснювати з урахуванням заробітної плати, яка зазначена у них. 
Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з нарахуванням пенсії в розмірі 60% сум заробітної плати, зазначеної у довідках № 09-312-123/2025 та №09-31-125/2025 від 28 січня 2025 року, виданої Південно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства, оскільки законодавець чітко окреслив правила, що підлягають застосуванню при призначені пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, а саме статтею 37 Закону № 3723-ХІІ встановлені для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Ці правила визначені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Згідно матеріалів пенсійної справи, стаж державної служби позивачки станом на 01.05.2016 становить 11 років 5 місяців (з 10.01.2005 по 01.05.2016).
Судом першої інстанції не залишено поза увагою, що станом на 01.05.2016 позивачка не має 20 років стажу державної служби та не перебувала на посадах, передбачених ст. 25 Закону №3723, тому не дотримано вимоги пунктів 10, 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, або не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
З 01.01.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №1409 від 29.12.2023 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», якою затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби та встановлено, що заробітна плата державного службовця з 01.01.2024 складається з посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця та премії.
Відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-ІХ у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.
Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу. 12.07.2024 постановою Кабінету Міністрів України №823, яка набрала чинності 20.07.2024 та застосовується з 01.01.2024, затверджено зміни, що вносяться до Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб. Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється із врахуванням пунктів 4 1 та 4 2 цього Порядку.
Згідно пункту 4 2 Порядку, для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, або які звільнилися до 1 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Постановою 823 визначені форми довідок про заробітну плату державних службовців, які видаються для призначення пенсій згідно із пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.
Враховуючи зазначене, довідки від 28.01.2025 № 09-31-125/2025 «Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі» та від 28.01.2025 № 09-312-123/2025 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» видані позивачці Південно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства безпідставно.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно змінити рішення суду першої інстанції в резолютивній частині. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини наступним чином:
"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII з 28.01.2025."
В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Матохнюк Д.Б.