ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/5454/25
29 грудня 2025 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.06.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком, як особі, загальний страховий стаж якої на дату звернення становив 32 років 2 місяці 23 дні, з яких 23 роки 8 місяців 5 днів пільговий стаж за період роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в сільськогосподарських підприємствах.
Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек- офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.
Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Рішенням Головного управління ПФУ в Закарпатській області від 04.07.2025 року № 192650013855 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вважає, оскаржуване рішення відповідача протиправним та таким, яке підлягає скасуванню. 
Ухвалою суду від 23.09.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 06.10.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне. 
За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняло рішення №192650013855 від 04.07.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Вік позивача - 55 років 02 місяці 25 днів. Страховий стаж - 32 роки 02 місяці 23 днів, пільговий стаж за Списком №1 - 15 років 06 місяців 23 дні.
За результатами розгляду документів до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди роботи.
Не зараховано до пільгового стажу роботи 10.09.1987 по 03.03.2000, оскільки комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення №2 від 24.06.2025 про відмову у зарахуванні пільгового стажу.
Отже, у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 13.10.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.
Згідно з п. З ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.
Страховий стаж позивача становить 32р. 02 м. 23 д, стаж роботи на посаді тракториста-машиніста у сільськогосподарському виробництві становить 15 р. 6 м. 02 д.
До пільгового стажу роботи 10.09.1987 по 03.03.2000, оскільки комісію при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення №2 від 24.06.2025 про відмову у зарахуванні пільгового стажу.
Комісія діє на підставі Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006. Цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника. Комісія створюється при Головних управліннях, склад комісії затверджується начальником Головного управління. Основним завданням комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1 до Порядку) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову його підтвердженні в установленому порядку.
На підставі викладеного, представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області просив в задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 27.11.2025 продовжено строк розгляду справи на 1 місяць.
Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.
На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка досягла віку 55 років та має загальний страховий стаж 32 років 2 місяці 23 дні, з яких 23 роки 8 місяців 5 днів пільговий стаж за період роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в сільськогосподарських підприємствах.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
26.06.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком, як особі, загальний страховий стаж якої на дату звернення становив 32 років 2 місяці 23 дні, з яких 23 роки 8 місяців 5 днів пільговий стаж за період роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в сільськогосподарських підприємствах.
Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек- офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.
Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Рішенням Головного управління ПФУ в Закарпатській області від 04.07.2025 року № 192650013855 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У відповідь на вказану заяву позивачу листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 13.08.2025 надіслано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24.06.2025 №4145/03-16, яким ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні пільгового стажу для призначення пенсії згідно підпункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В оскаржуваному рішенні, зокрема, вказано, що до пільгового стажу позивача зараховано 15 років 6 місяців 2 дні. Не зараховано до пільгового стажу позивача його роботу з 10.09.1987р. по 03.03.2000р., оскільки трудова книга заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 року №58 (дата заповнення 15.03.1989р., титульна сторінка засвідчена печаткою ААГ «Базарське», яка містить код ЄДРПОУ), а також згідно записів ОСОБА_1 з 10.09.1987р. прийнятий в члени колгоспу згідно поданої заяви, назва колгоспу не зазначена, з 03.03.2000 звільнений з членів ААГ "Базарське".
Довідкою Головного управління статистики у Тернопільській області від 04.06.2025 №02.105/821-25 підтверджено інформацію щодо ліквідації КП ААГ «Базарське» з 14.08.2007 та історію перереєстрації з жовтня 1992 року по 2007 рік колективного аграрного підприємства «Базарське» у КП ААГ «Базарське». Інформація про те що КП ААГ «Базарське» є правонаступником колгоспу не зазначена. Також, довідкою архівного відділу Чортківської РВА від 05.06.2025 №01-07/160 не підтверджено, що КП ААГ «Базарське» (дата створення 01.02.1992) є правонаступником колгоспу ім. Калініна. Відповідно відсутні підстави для розгляду питання щодо підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 за період роботи в колгоспі.
Документи ліквідованого господарства передані на зберігання до Базарського старостинського округу Білобожницької сільської ради Чортківського району.
Відповідно до довідки Базарського старостинського округу Білобожницької сільської ради Чортківського району від 16.04.2025 №49, виданої на підставі книг обліку трудового стажу та заробітку колгоспників, ОСОБА_1 у період з 1992 року по 1999 рік працював трактористом.
В представленій копії книги обліку трудового стажу, яка слугувала підставою видачі зазначеної довідки, є такі відомості щодо роботи « ОСОБА_1 » (так у документі), рік народження не вказано: 1987 рік - різноробочий, 1988-1989 роки - записи відсутні, 1990-1991 роки - знак повтору «-//-», 1992 рік - поверх знаку повтору дописано «тракт.» (так у документі), 1993-1999 роки - знак , повтору «-//-». Враховуючи зазначене, записи книги обліку трудового стажу не можуть слугувати підставою для підтвердження займаної посади «тракторист». В трудовій книжці також відсутні відомості щодо займаної посади за період роботи ОСОБА_1 в КП ААГ «Базарське». Інших первинних документів на розгляд комісії не представлено. За даними пояснювальної записки до акту перевірки від 16.04.2025 №1900-1002-1/1674 протоколи засідання правління колгоспу ім. Калініна, ААГ «Базарське» на зберіганні відсутні.
Проведено перевірку первинних документів: книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника та книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1987 рік та за 1990-1999 роки.
За результатами перевірки встановлено, що нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у період з 1992 року по 1999 рік проводилось в книгах обліку розрахунків по оплаті праці заведених для «Механізаторів», займана посада не зазначена.
За таких обставин комісія вирішила рішення відмовити ОСОБА_1 в підтвердженні пільгового стажу для призначення пенсії згідно з підпунктом 3 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період роботи з 01.02.1992 по 31.12.1999 в КП ААГ «Базарське».
За результатами такого рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи №2 від 24.06.2025 ГУ ПФУ в Закарпатській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії №192650013855 від 04.07.2025, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж. Відмова аргументована тим, що страховий стаж особи становить 32 роки 02 місяці 23 дні. Пільговий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах становить 15 років 06 місяців 02 дні, що є меншим за необхідний 20 років, отже, підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах немає.
Позивач не погоджується з такими рішеннями суб`єкта владних повноважень, вважає їх протиправними та такими, що порушують його право на соціальний захист. Висновки, що вказані в них є помилковими, зокрема щодо не зарахування до пільгового стажу роботи з 01.01.1992 по 03.03.2000, що випливає з дійсних обставин справи та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Це і стало причиною звернення до суду з даним позовом.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного. 
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з пунктом «в» частини першої статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи- машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Аналогічні умови призначення пенсії трактористам-машиністам на пільгових умовах визначені пунктом 3 частини другої 2 статті 114 Закону №1058-IV.
Таким чином, головними умовами для призначення Позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку 55 років, наявність страхового стажу 30 років, а також стажу при виконанні робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства упродовж 20 років.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. Так до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених наведених вище умов.
Право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV мають право трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. При цьому, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції.
За відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.
Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 681/813/17 та від 10.05.2018 у справі № 196/1004/14-а.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7. Так до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених наведених вище умов. Трактористам-машиністам, постійно зайнятим на причіпних і стаціонарних установках і агрегатах, пенсії призначаються на загальних підставах. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).
У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону N 1788передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Отже, законодавець передбачив зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.
Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).
Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном (пункт 20 Порядку №637).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Також якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.
Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, однак у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, то факт безпосередньої участі у виробництві сільськогосподарської продукції підтверджується уточнюючою довідкою про підтвердження пільгового трудового стажу, з дотриманням пункту 20 Порядку №637, які особа, що звертається за призначенням пенсії, повинна надати на підтвердження стажу роботи.
Як видно з матеріалів справи, згідно запису за №1 у Трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 10.09.1987 року (пр №9 від 05.09.1987 року) був прийнятий в члени колгоспу згідно поданої заяви. Як вбачається із запису №2 Трудової книжки 03.03.2000 року він був звільнений з членів ААГ «Базарське» у зв`язку із реорганізацією господарства в ПАП «Січ».
Згідно Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника №6 сільського господарства ім. Калініна позивач ОСОБА_1 виконував роботу тракториста з 1992 року по 2005 рік.
Згідно довідки №49 від 16.04.2025, виданої Базарським старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району ОСОБА_1 дійсно працював в колгоспі ім. Калініна, який був створений в 1950 році, реорганізований 01.02.1992 року згідно протоколу №1 від 01.02.1992 року на ААГ «Базарське», яке ліквідоване 14.08.2008 року без правонаступника.
У відповідності до свідоцтва серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 навчався з 01.09.1986 року по 12.06.1987 року по програмі підготовки водіїв транспортних засобів категорії тракториста-машиніста.
Як зазначає сам відповідач ГУ ПФУ в Тернопільській області проведено перевірку первинних документів: книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника та книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1987 рік та за 1990-1999 роки. За результатами перевірки встановлено, що нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у період з 1992 року по 1999 рік проводилось в книгах обліку розрахунків по оплаті праці заведених для «Механізаторів».
Отже, період роботи позивача з 01.01.1992 р. по 03.03.2000 року на посаді тракториста, який був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного періоду в рослинництві, підтверджено як записами в Книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника №6 сільського господарства ім. Калініна, записами в Книзі обліку розрахунків по оплаті праці за 1987 рік та за 1990-1999 роки так і уточнюючими довідками.
У випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, Відповідачі наділені правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів. Проте, Відповідачі цього не зробили, а при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком, дали оцінку поданим до заяви документам та прийняли рішення про відмову в призначенні такої пенсії.
Поряд з цим, також не погоджуємося з твердженням відповідача ГУ ПФУ в Тернопільській області що до страхового стажу Позивача не зараховано періоди, що зазначено в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оскільки трудова книга заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 року №58 (дата заповнення 15.03.1989р., титульна сторінка засвідчена печаткою ААГ «Базарське», яка містить код ЄДРПОУ), а також згідно записів ОСОБА_1 з 10.09.1987р. прийнятий в члени колгоспу згідно поданої заяви, назва колгоспу не зазначена, з 03.03.2000 звільнений з членів ААГ "Базарське".
Згідно із статтею 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пунктів 2, 6, 8, 13, 14 Положення № 310 відповідальність за організацію по веденню, обліку, зберіганню і видачу трудових книжок покладається на голову колгоспу, а відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. Аналогічні вимоги щодо ведення трудових книжок містяться в Інструкції № 58 (пункти 1, 2, 7).
З вище наведених норм права слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем. Більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.
Відповідальність за заповнення та ведення звітних та облікових документів працівників, бухгалтерських документів, за зазначення у них передбачених законодавством відомостей несе суб`єкт господарювання, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення тієї чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для не зарахування зазначеного періоду до страхового стажу позивача, оскільки право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.
Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Суд вважає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи архівних довідках.
Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.
Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач досягнув віку необхідного для призначення пільгової пенсії 01.04.2025, а звернувся за призначенням пільгової пенсії - 26.06.2025.
Отже, керуючись п.1 ч.1 ст.45 ЗУ №1058-IV, суд вважає, що пенсія позивачу має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З огляду на викладене ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 01.01.1992 по 03.03.2000 в колгоспі імені Калініна, який був реорганізований 01.02.1992 року на ААГ «Базарське», яке ліквідоване 14.08.2008 року без правонаступника.
Щодо позовної вимоги про призначення ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2025 року, то суд зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 р. у справі "Гурепка проти України" (Оигерка V. Пкгаіпе), заява №61406/00, п.59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 р. у справі «Кудла проти Польщі» (Кікіїа V. Роїапсі), заява №30210/96, п.158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі "Гарнага проти України", заява № 20390/07).
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення статті 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам.
У постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював такий висновок: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.
Суд зазначив, що такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.
Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 380/12913/21.
Разом з тим, в процесі розгляду справи судом не здійснювалась перевірка виконання позивачем всіх умов, необхідних для прийняття рішення органами пенсійного фонду про призначення йому дострокової пенсії за віком.
Відтак, в контексті розгляду цієї справи суд вважає, що належним та ефективним способом буде зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду у цій справі.
Тому з метою належного та ефективного захисту порушеного права, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду у даній справі, зарахувавши ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 01.01.1992 по 03.03.2000 в колгоспі імені Калініна, який був реорганізований 01.02.1992 року на ААГ «Базарське», яке ліквідоване 14.08.2008 року без правонаступника.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №192650013855 від 04.07.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду у даній справі, зарахувавши ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 01.01.1992 по 03.03.2000 в колгоспі імені Калініна, який був реорганізований 01.02.1992 року на ААГ «Базарське», яке ліквідоване 14.08.2008 року без правонаступника.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 484,48 грн, сплачений відповідно до квитанції від 18.09.2025
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №192650013855 від 04.07.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду у даній справі, зарахувавши ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 01.01.1992 по 03.03.2000 в колгоспі імені Калініна, який був реорганізований 01.02.1992 року на ААГ «Базарське», яке ліквідоване 14.08.2008 року без правонаступника.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області сплачений судовий збір в розмірі 484 грн (чотириста вісімдесят чотири) 48 копійок. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 29 грудня 2025 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ); 
відповідач:
- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769). 
- Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження/місце проживання: пл. Народна, 4,м. Ужгород,Ужгородський р-н, Закарпатська обл.,88000 код ЄДРПОУ 20453063). 

Головуючий суддя Подлісна І.М.