№522/20204/25, 3/522/475/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю секретаря Говорової А.М., 
за участю прокурорів Муравйова П.Г., Острик О.В.,
за участі особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи, які надійшли із Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Петродолинського, Одеської області, громадянки України, яка зареєстрована, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка працює на посаді головного спеціаліста ресурсно-господарського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, 

ВСТАНОВИЛА:
Згідно до наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 16.01.2023 року N?10-к, ОСОБА_1 з 18.01.2023 року призначено на посаду головного спеціаліста ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.
Відповідно до наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 20.02.2023 року N?32-к, ОСОБА_1 , головному спеціалісту ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з 19.02.2023 року присвоєно 9 ранг державного службовця у межах категорії «В» посад державної служби.

Таким чином, головний спеціаліст ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1 є відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону як на державного службовця та остання є суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов?язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУПАП.
Факт обізнаності ОСОБА_1 з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про очищення влади», Законом України «Про захист персональних даних», Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року N?158, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2016 року за N? 120/29333, правилами внутрішнього службового розпорядку державного органу, підтверджується особистим підписом.
На виконання вище зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1 22.12.2023 року подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.
Згідно Обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, складеного уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції та затвердженого заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.08.2025 року, а також довідки Національного агентства з питань запобігання корупції N?598/25 від 08.08.2025 року про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2022 рік, поданої
ОСОБА_1 , головним спеціалістом ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області встановлено, що суб?єкт декларування при поданні декларації зазначила недостовірні відомості у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації, а саме не зазначила відомостей про автомобіль Nissan Rogue Sport (2017 р.в.), який належить члену сім?ї (чоловіку) на праві власності з 27.12.2022 року, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ), згідно з якими вартість вказаного автомобіля станом на дату реєстрації права власності за членом сім?ї (чоловіком) становить 226 836 грн.

У зв?язку з особливостями декларування під час дії воєнного стану подання декларації за 2022 рік відбулося лише 22.12.2023 року, майже через рік після придбання транспортного засобу, що давало суб?єкту декларування достатньо часу для ознайомлення з обставинами, які підлягали відображенню в декларації.
Але суб?єкт декларування не перевірила достовірності вказаних нею у декларації відомостей, та не скористалась своїм правом подати виправлену декларацію. Суб?єкт декларування зазначила відомості, які не відповідають дійсності на суму 226 836 грн.
Таким чином, суб?єкт декларування у розділі 6 декларації зазначила відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 226 836 грн., чим не дотрималась вимог п.3 ч.1 ст.46 Закону.
Також суб?єкт декларування при поданні декларації зазначила недостовірні відомості у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації, а саме не зазначила відомостей про отриманий нею у 2022 році дохід у сумі 350 000 грн. від продажу автомобіля Nissan Rogue (2015 р.в.), отриманого від ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями ЄДРТЗ.

Згідно з п.7 ч.1 ст.46 Закону в декларації зазначаються відомості про доходи, які суб?єкт декларування або члени його сім?ї отримали упродовж звітного періоду.
Відповідно до відомостей ЄДРТЗ суб?єкт декларування 21.06.2022 року продала автомобіль Nissan Rogue (2015 р.в.). При цьому в договорі купівлі-продажу було визначено, що продаж транспортного засобу становить 350 000 грн. 
Очевидно, що суб?єкт декларування знала про продаж транспортного засобу, оскільки самостійно вчиняла правочин, та власноруч підписувала договір купівлі-продажу.
Слід зауважити, що джерела інформації щодо отриманих суб?єктом декларування (або членами сім?ї) доходів не обмежені відомостями, які можуть бути отримані від податкових органів, оскільки відомості про отриманий від продажу транспортного засобу дохід потрапляють до ДРФО, зокрема у випадку продажу особою другого об?єкта рухомого майна (у вигляді легкового автомобіля) протягом звітного (податкового) року. У такому випадку цей дохід підлягав би оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб та військовим збором у розмірі (ст. 173 Податкового кодексу України). 
Враховуючи те, що у 2022 року податковому році суб?єкт декларування продала лише один (вище указаний) автомобіль, дохід від його продажу не підлягав оподаткуванню, а отже, відомості про такий дохід не мали бути відображені у витягу з ДРФО.
Суб?єкт декларування зазначила відомості, які не відповідають дійсності
на суму 350 000 грн. 
Таким чином, суб?єкт декларування у розділі 11 декларації зазначила відомості, що не відповідають дійсності, на загальну суму 350 000 грн., чим не дотрималась вимог п.7 ч.1 ст.46 Закону.

За результатами повної перевірки деклараці щодо з?ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб?єкт декларування при поданні декларації вказала відомості, що не відповідають дійсності на суму 576 836,00 грн., чим не дотрималась вимог п.п.3 та 7 ч. 1 ст. 46 Закону.
Суб?єкт декларування при поданні декларації підтвердила достовірність вказаних відомостей, правом подати виправлену декларацію не скористалась, та не направила листа з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей, та неподання виправленої декларації у зазначений термін.
При вирішенні питання стосовно визначення неточних або недостовірних відомостей Національне агентство керується положеннями п. 2 розділу І Порядку та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». 
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 22.12.2023 року (на дату подання декларації) становив 2 684 грн.

За результатами повної перевірки декларації щодо з?ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб?єкт декларування при поданні декларації вказала відомості, які відрізняються від достовірних, на загальну суму 576 836 грн., що перевищує 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, що є недостовірними відомостями.
При визначенні наявності підстав для притягнення суб?єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно майна або іншого об?єкта декларування, що має вартість, Національне агентство керується терміном «прожитковий мінімум для працездатної особи» у розмірі, який діяв станом на 22.12.2023 року (на дату подання декларації).
Таким чином, суб?єкт декларування зазначила відомості, які відрізняються від достовірних, на загальну суму 576 836 грн., що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2022 рік, що містить ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.
Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, НАЗК встановлено факт подання ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей на загальну суму 576 836 грн., що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2022 рік, що є ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. 
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року
N? 5-pп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУПАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, є її місце роботи за якою у неї виник обов?язок подання декларації - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, що розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, будинок №44.
Датою і часом вчинення правопорушення, пов?язаного з корупцією ОСОБА_1 , є фактичний час і дата подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, в якій вона зазначила недостовірні відомості, тобто 22.12.2023 року о 18 годині 17 хвилин.
Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов?язаного із корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу за участю особи - ОСОБА_1 , а саме 30.08.2025 року.
Таким чином ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, маючи 9 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби та будучи суб?єктом декларування відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення п.3 п. 7 ч.1 ст.46 Закону, при заповненні і поданні нею 22.12.2023 року до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, зазначила завідомо недостовірні відомості, на суму 576 836 грн., що відрізняються від достовірних на суму понад 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату подання до НАЗК вказаної декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією,
передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор Острик О.В. у судовому засіданні просила поновити строки розгляду вище указаної адміністративної справи, та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, так як на момент розгляду цієї адміністративної справи не минули строки для її притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі ч.4 ст.38 КУпАП, посилаючись на ст.277 КУпАП, та просила призначити їй стягнення штраф у мінімальному розмірі.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала вину у скоєнні адміністративного правопорушення, та звернулась до суду із письмовим, та усним клопотанням про закриттям провадження по адміністративній справі за N?522/20204/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, та закриваючи провадження по справі N?522/20204/25 не встановлювати вину ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, із підстав зазначених нею письмово.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов?язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до п. 15 ст. 1 Закону, суб?єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п.п. "а", "в"-"т" п. 2, п. 4 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. 
Згідно ч.1 ст.45 Закону особи, зазначені у п. 1, п.п. "а", "в"-"" п. 2 ч. 1 ст.3 цього Закону, зобов?язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України N? 3384-IХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов?язок подання декларацій суб?єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Відповідно до ст.46 Закону у декларації, крім інших, зазначаються відомості про: 
- п. 3, цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб?єкту декларування або членам його сім?ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:
а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування;
б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;
в) у разі якщо рухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо рухоме майно перебуває у володінні або користуванні, про власників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Не підлягають декларуванню засоби індивідуального захисту, дрони та їх аналоги з комплектуючими елементами, індивідуальні засоби спостереження та розвідки, оптико-електронні системи та вогнепальна зброя з комплектуючими документами, отримані військовослужбовцями під час дії правового режиму воєнного стану. 
- п. 7, отримані доходи суб?єкта декларування або членів його сім?ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи.
Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір. Відомості щодо подарунка зазначаються лише у разі, якщо його вартість перевищує п?ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, а для подарунків у вигляді грошових коштів - якщо розмір таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує п?ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. Не підлягають декларуванню доходи у вигляді коштів, одержаних як відшкодування або покриття витрат на службове відрядження відповідно до п.3 ч.2 ст.23 цього Закону.

Відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 23.07.2021 року за N?449/21, після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб?єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.
Перед підписанням декларації суб?єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.
Крім того, згідно із ч. 4 ст. 45 Закону упродовж 30 днів після подання декларації суб?єкт декларування має право подати виправлену декларацію.
Відповідно до Форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка затверджена наказом Національного агентства від 23.07.2021 року N?449/21, на початку заповнення декларації суб?єкт декларування ознайомлюється з Правилами заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Після ознайомлення проставляється відповідна відмітка.

Після заповнення всіх розділів декларації суб?єкт декларування ознайомлюється із внесеними до неї відомостями та проставляє відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подає декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.
Згідно з ч.4 ст.45 Закону упродовж 30 днів після подання декларації
суб?єкт декларування має право подати виправлену декларацію. Суб?єкт декларування правом подати виправлену декларацію не скористався.
Відповідно до абз. 3 ч.4 ст.45 Закону у разі самостійного виявлення суб?єктом декларування у декларації недостовірних відомостей після спливу терміну для подання виправленої декларації, передбаченого абз. 1 цієї частини, але до початку проведення Національним агентством повної перевірки цієї декларації, суб?єкт декларування може звернутися до Національного агентства з листом із поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін, додавши підтвердні документи. Подані суб?єктом декларування таким чином відомості мають бути розглянуті Національним агентством під час повної перевірки цієї декларації.
Таким чином, головний спеціаліст ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Немирівська А.В., являючись суб?єктом на якого поширюються дія Закону, під час заповнення нею, 22.12.2023 року, щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави
місцевого самоврядування за 2022 рік, вказала недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 576 836 грн., що перевищує 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим порушила вимоги п.3 п.7 ч.1 ст. 46 Закону та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні указаного адміністративного правопорушення підтверджується:
- Наказом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 16.01.2023 року N?10-к, відповідно до якого ОСОБА_1 з 18.01.2023 року було призначено на посаду головного спеціаліста ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.
- Наказом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 20.02.2023 року N?32-к, згідно до якого ОСОБА_1 , як головному спеціалісту ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з 19.02.2023 року було присвоєно 9 ранг державного службовця у межах категорії «В» посад державної служби,
- Довідкою Національного агентства з питань запобігання корупції за N?598/25 від 08.08.2025 року про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 , головним спеціалістом ресурсно-господарського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, згідно до якої було встановлено, що суб?єкт декларування при поданні декларації зазначила недостовірні відомості у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації, а саме не зазначила відомостей про автомобіль Nissan Rogue Sport (2017 р.в.), який належить члену сім?ї (чоловіку) на праві власності з 27.12.2022 року, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - ЄДРТЗ), згідно з якими вартість вказаного автомобіля станом на дату реєстрації права власності за членом сім?ї (чоловіком) становить 226 836 грн.,
- Скрін-шотами з офіційної Інтернет-сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування поданої ОСОБА_1 за 2022 рік,
- Договором купівлі – продажу транспортного засобу від 21.06.2022 року, а саме автомобіля Nissan Rogue (2015 р.в.), відповідно до якого продаж цього транспортного засобу становив 350 000 грн. 
- Протоколом про адміністративне правопорушення №213 від 30.08.2025 року,

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП в суді доведена, та підтверджується вище зазначеними доказами.
Обставину, що пом`якшує відповідальність, суд враховує те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалась. 
Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , згідно ст.35 КУпАП, відсутні.
Із урахуванням вище указаного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в дохід держави України.

18.12.2025 року Приморським районним судом м. Одеси було зупинено строком на 3 місяці, а саме до 18.03.2026 року, на підставі ст.277 КУПАП процесуальні строки по указаній адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП. Так як до судового засідання з`явились учасники судового провадження, суд вважає можливим 16.01.2026 року поновити призупинені процесуальні строки по зазначеній адміністративній справі. 
ОСОБА_1 звернулась до суду із письмовим, та усним клопотанням про закриттям провадження по адміністративній справі за N?522/20204/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, та закриваючи провадження по справі N?522/20204/25 не встановлювати вину ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення.
Так як судом 18.12.2025 року були зупинені процесуальні строки по цій адміністративній справі до їх спливу, та вони продовжуються після їх процесуального поновлення, тому суд вважає, що станом на 16.01.2026 року вище указані процесуальні строки для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП не сплинули, та рахуються із моменту їх процесуального поновлення, тому вище зазначене клопотання ОСОБА_1 про закриття цієї адміністративної справи не підлягає задоволенню.
Суд не приймає до уваги пояснення суб?єкта декларування, а саме ОСОБА_1 про те, що вона не була обізнаною про наявність у члена сім?ї відповідного транспортного засобу, оскільки на той момент не проживала разом із чоловіком, посилаючись на наступне.

Пояснення суб?єкта декларування, а саме ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують наявності в декларації відомостей, які не відповідають дійсності, а також суперечать об?єктивним фактичним даним, з огляду на таке.
У наданих поясненнях (щодо об?єкта нерухомого майна, який був фактичним місцем проживання впродовж 2022 року суб?єкта декларування та членів сім?ї) сама суб?єкт декларування у декларації зазначала, що станом на 31.12.2022 року проживала разом із членами сім?ї за однією адресою: АДРЕСА_1 . Застосування формулювання «з членами сім?ї» у множині, за наявності двох членів сім?ї - чоловіка та дочки, - свідчить про фактичне спільне проживання також і з чоловіком, що напряму суперечить твердженню про «не проживання». Указана квартира є єдиним житловим об?єктом, що перебуває у власності суб?єкта декларування та члена сім?ї (чоловіка), що виключає можливість проживання окремо без наявності іншої нерухомості. Крім того, квартира була придбана суб?єктом декларування, та членом сім?ї (чоловіком) у спільну часткову власність незадовго до придбання вказаного транспортного засобу.

Щодо причин не зазначення відомостей про дохід від продажу автомобіля суб?єкт декларування пояснила, що відомості нею не були зазначені, оскільки інформація про такий дохід відсутня у витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за 2022 рік. 
Вище наведені обставини вказують на те, що суб?єкт декларування не могла не знати про наявність у власності члена сім?ї (чоловіка) автомобіля, та навмисно надавала пояснення, які мають внутрішню суперечність, та є непереконливими, та необґрунтованими, з метою уникнути адміністративної відповідальності за декларування відомостей, які не відповідають дійсності.
Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що вона не отримувала від ОСОБА_2 доходи від продажу автомобіля 21.06.2022 року, та вона подарувала цей автомобіль для потреб ТРО, так як її доводи спростовуються вище указаним договором купівлі - продажу, та іншими матеріалами цієї адміністративної справи. 
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що усі доводи ОСОБА_1 спростовані вище указаними доказами по зазначеній адміністративній справі.
Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1  вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.  
Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строки розгляду адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття відносно неї провадження по адміністративній справі у зв`язку із закінченням строку для її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП – відмовити. 
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. на користь держави України.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.