ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

06 січня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 728/1603/24
Головуючий у першій інстанції - Глушко О. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/149/26

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,
суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
із секретарем: Зіньковець О.О., 

позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів.

У С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05 грудня 2020 року у розмірі 36 921 грн 00 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту), а також судові витрати у сумі 3 028 грн 00 коп.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 грудня 2020 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 35 000 грн у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_1 , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням позичальником умов договору станом на 06 травня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 36 921 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту).
У липні 2024 р. ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк», в якому просив стягнути з банку на його користь безпідставно отримані кошти в розмірі 106 299 грн 00 за кредитним договором, укладеним 05 грудня 2020 року. 
Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що загальний розмір кредитного ліміту, який було встановлено банком на виконання договору від 05 грудня 2020 року становить 35 000 грн, однак його розмір не підтверджено банком, доказів про збільшення кредитного ліміту кредитором не надано. У підписаній ОСОБА_1 анкеті-заяві не зазначено процентну ставку за користування кредитними коштами, строк повернення кредиту, а також відповідальність за порушення зобов`язань, тобто вона не містить істотних умов договору, тому банк незаконно нараховував позичальнику проценти за користування кредитом. Отже, сплачені ОСОБА_1 кошти у сумі 141 299 грн мали бути спрямовані виключно на погашення тіла кредиту. Тому позивач просив стягнути різницю між сплаченими ним коштами та тілом кредиту у сумі 106 299 грн (141 299 грн - 35 000 грн), як безпідставно отримані банком.
Оскаржуваним рішенням позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором, укладеним 05 грудня 2020 року, в розмірі 36 921 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду незаконним, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить його скасувати та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» і задоволення його зустрічного позову. 
Доводи скарги зводяться до того, що анкета-заява містить лише анкетні дані позичальника, у ній не йдеться ні про розмір кредитного ліміту, виданого і отриманого кредиту, ні про строки повернення коштів, ні про встановлення кредитного ліміту, ні про розмір відсоткової ставки за користування ним тощо; додатку, який би визначав суму кредитного ліміту та про який йде мова у цій анкеті-заяві, до неї не додано. Крім того, Умови і правила, Тарифи банку, паспорт споживчого кредиту не містять підпису позичальника, тому не є належними доказами у справі.
Зазначає, що надані банком Умови та правила, на підставі яких позивач розраховував заборгованість та які долучені до позовної заяви, затверджені протоколом Правління АТ «Універсал Банк» за № 46 від 24 листопада 2021 року і набувають чинності з 27 листопада 2021 року, а анкета-заява підписана ним 05 грудня 2020 року. Ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб не підтверджують існуючий борг, оскільки не містять посилань на позичальника ОСОБА_1 та ним не підписані. Банком не надано договору, для укладення якого скаржником підписано анкету-заяву, а витяг з Тарифів банку не підтверджує отримання відповідачем кредиту.
За твердженням ОСОБА_1 банком не доведено те, що саме на підставі підписаної ним анкети-заяви від 05 грудня 2020 року ухвалено рішення про видачу йому картки з встановленим лімітом у зазначеному позивачем розмірі.
Скаржник наголошує на тому, що у розрахунку заборгованості відсутня інформація про рух коштів по рахунку з дати підписання анкети-заяви та по день звернення з позовом до суду, відсутні дані про фактично отримані суми позичальником та про розміри внесених ним коштів на погашення кредиту та процентів; розрахунок не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним та загалом укладення договору.
Указує, що ним сплачено 141 299 грн у рахунок суми погашеного кредиту, які мали бути зараховані в тіло кредиту через відсутність доказів погодження між сторонами процентів та інших платежів за кредитним договором; банком не доведено наявність підстав для списання цих коштів. Розмір кредитного ліміту становив 35 000 грн, в анкеті-заяві відсутні будь-які відомості щодо процентної ставки за кредитом, відтак, сплативши 141 299 грн, ОСОБА_1 не лише погасив кредит, а й здійснив на користь банку переплату більш, ніж у 4 рази.
АТ «Універсал Банк» відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення суду змінити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам частково не відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги АТ «Універсал Банк» та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позичальником не повернуто грошові кошти, отримані у АТ «Універсал Банк» на умовах кредитування згідно з договором від 05 грудня 2020 року. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг, підписана позичальником, разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», містять істотні умови кредитного договору, визначають розмір процентів за користування кредитом, наслідки порушення умов кредитування. Сплачені ОСОБА_2 кошти не є такими, що безпідставно отримані АТ «Універсал Банк».
Апеляційний суд з наведеними висновками суду першої інстанції частково не погоджується, виходячи з наступного.
У справі встановлено, що АТ «Універсал Банк» створено проект «Monobank», в рамках якого клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно.
05 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг і цього ж дня підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», в якій просив відкрити в банку поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, указану у мобільному додатку (а.с. 23, 134). У анкеті-заяві зазначено, що:
- ОСОБА_1 погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів (Monobank / Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами, що розміщені на сайті банку, складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи цю анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку Monobank він підтверджує отримання примірника договору в мобільному додатку Monobank, підтверджує своє ознайомлення та згоду з умовами договору; підтверджує укладання ним договору; зобов`язується виконувати умови договору; підтверджує, що інформація передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» йому надана шляхом її розміщення у договорі та на сайті банку (п. 1);
- пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць. Решта умов, передбачених ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в договорі та тарифах. Він беззастережно погоджується із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується і з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п. 3);
- відповідач просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у тому числі удосконалений електронний підпис - далі УЕП) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті йому в Банку. З цією метою він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем НОМЕР_5, що буде використовуватися УЕП у мобільному додатку для засвідчення його дій. ОСОБА_1 визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису та що його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6);
- усе листування щодо цього рахунку та договору позичальник просив здійснювати через Мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку відповідно до умов договору (п. 9);
- надав право та доручив ПАТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у цьому Товаристві, без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань перед Товариством, що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Товариством (п. 10).
Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, копія яких приєднана до справи, затверджені протоколом правління Товариства № 45 від 25 листопада 2020 року та набули чинності з 27 листопада 2020 року (а.с. 29-50).
Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 51-53), яка не містить підпису ОСОБА_1 , 
- умови кредитування за цією картою: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума кредиту - від 0 до 500000 грн (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку); строк кредиту - 25 років з правом автоматичного продовження; мета кредиту - на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - у виді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжній картці клієнта, яка відкрита у банку на підставі укладеного договору про надання банківських послуг. Строк надання кредиту - протягом одного дня (максимальний); пільгова процентна ставка - 0,00001%; базова процентна ставка - 3,1% в місяць (37,2% річних); тип процентної ставки - фіксований; платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору - відсутні; комісія за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки будь-яких українських і закордонних банків, а також за операції з quasi-валютою за карткою monobank - 4% від суми зняття; загальні витрати за кредитом - 36668 грн 07 коп., які розраховано виходячи з суми кредитного ліміту 100000 грн 00 коп., погашення якого відбувалося впродовж місяця; реальна процентна ставка - 44,26% річних;
- умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від наведеної в ньому (у Паспорті) інформації та що вони будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо (позиція 4 розділу 7 «Інші важливі правові аспекти»);
- реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит (розділ 4 «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача»);
- споживач отримує цей Паспорт у мобільному додатку та підписує його у електронному виді до підписання договору.
Ні анкета-заява, ні Паспорт споживчого кредиту не містять інформації щодо розміру кредитного ліміту і виду картки, яку бажав отримати ОСОБА_1 .
Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, таблиця обчислення загальної вартості кредиту і Паспорт споживчого кредиту не містять власноручного або визначеного Законом України «Про електронний цифровий підпис» підпису ОСОБА_1 . 
Відповідно до наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку станом на 06 травня 2024 року ОСОБА_1 має перед Банком заборгованість за кредитним договором в сумі 36 921 грн, що складається лише із заборгованості за тілом кредиту. Цей розрахунок виконано, виходячи з того, що річна процентна ставка за користування кредитом становить 37,2% (3,1% в місяць, як визначено у анкеті-заяві) у період з 29 грудня 2020 року по 06 травня 2024 року (а.с. 12-21). 
Наданий позивачем розрахунок не відображає суму кредитних коштів, які ОСОБА_1 витратив. Розрахунок скаржнику, викладений у зустрічній позовній заяві, що узгоджується з розрахунком банку, свідчить про те, що на погашення кредиту позичальником було сплачено 141 299 грн (а.с. 122-124).
Згідно з копією довідки про розмір встановленого кредитного ліміту 05 грудня 2020 року ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні шляхом підписання анкети-заяви до договору. Розмір встановленого кредитного ліміту становить 35 000 грн (а.с. 22).
Випискою про рух коштів по рахунку НОМЕР_2 по картці НОМЕР_3 засвідчено, що ОСОБА_1 в період з 05 грудня 2020 року по 11 червня 2024 року отримав від АТ «Універсал Банк» кредитні кошти у загальній сумі 159 183,77 грн, а на погашення кредиту сплатив цьому Товариству кошти у загальному розмірі 142 906,30 грн (а.с. 163-173)
До позову додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб на підтвердження реєстрації АТ «Універсал Банк» як юридичної особи (а.с. 60) та копії банківської ліцензії від 10 жовтня 2011 року, виданої Національним банком України на право надання позивачем банківських послуг (а.с. 61).
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідно до ч. 6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення боргу виходячи з наступного.
За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі АТ «Універсал Банк» та 05 грудня 2020 року підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку.
Анкета-заява містить детальну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, РНОКПП, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також джерело та розмір доходу. У анкеті-заяві відображено дані паспорта відповідача, які додані до анкети в електронному вигляді.
Її положеннями визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. 
Заперечуючи проти заявлених банком вимог, ОСОБА_1 факт отримання грошових коштів та користування ними не оспорює, але стверджує про відсутність доказів видачі йому картки та встановлення ліміту кредитування і його розміру.
Проте, надана позивачем виписка по рахунку НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , у період з 05 грудня 2020 року по 11 червня 2024 року (а.с. 163-173) свідчить про те, що відповідач в цей час активно користувався кредитними коштами, зокрема, сплачував за товари, послуги, а також частково погашав заборгованість. Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17, викладені у постанові від 05 червня 2018 року).
Загалом позичальником використано 159 183,77 грн кредитних коштів, а на погашення кредиту сплачено Товариству 142 906,30 грн. 
Доводи апеляційної скарги про те, що у анкеті-заяві не визначено розміру кредитного ліміту, виданого і отриманого кредиту, строки повернення коштів та розмір відсоткової ставки за користування кредитом тощо, спростовуються її змістом. Зокрема, у ній передбачено пільговий період користування кредитними коштами до 62 днів та процентну ставку у разі виходу з пільгового періоду на кредит у розмірі 3,1% на місяць.
Виписка по рахунку ОСОБА_1 , крім іншого, свідчить про те, що станом на 04 лютого 2021 року (62 дні пільгового періоду користування кредитними коштами без процентів) у позичальника була наявна заборгованість за кредитом у сумі 1 813,90 (використано за цей період 7 048,90 грн, а сплачено 5 235 грн).
Наведеною випискою по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 , підтверджено те, що всі платіжні операції по рахунку здійснювалися з використанням банківської картки № НОМЕР_3 . Належних письмових доказів щодо відсутності у відповідача банківської картки з відповідним номером скаржник не надав, хоча не був позбавлений можливості надати суду відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження заперечень, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них. 
Ця виписка відповідно до положень ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ № 75 від 04 липня 2018 року, є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, що, на думку апеляційного суду, достеменно свідчить про отримання позичальником кредитних коштів та користування ними.
Зазначене свідчить також про волевиявлення відповідача щодо встановлення кредитних правовідносин з АТ «Універсал Банк» та підтверджує факт укладення ним кредитного договору з цією установою.
Отже, районний суд правильно встановив, що фактично отримані та використані позичальником кошти повністю у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуто. 
Відповідач користувався коштами, не повернув тіло кредиту у сумі 16 277,47 грн. Позивачем не заявлено вимог про стягнення з позичальника відсотків за користування кредитними коштами. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність існування між сторонами кредитних правовідносин, неналежне виконання ОСОБА_1 грошових зобов`язань за кредитним договором від 05 грудня 2020 року та необхідність стягнення з нього заборгованості. Разом з тим, визначаючи її розмір, суд не з`ясував, з чого складається заявлена до стягнення сума. Інформація з виписки про рух коштів за карткою свідчить про те , що банком до розміру заборгованості за тілом кредиту у сумі 36 921 грн включено відсотки за користування кредитом, як суму регулярного платежу, яку кредитор списував за рахунок збільшення тіла кредиту. 
Отже твердження АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про те, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості у заявленому в позові розмірі повністю, є хибними, не відповідають нормам ЦК України та умовам Анкети-заяви. Зарахування до тіла кредиту суми несплачених процентів є неправомірним, оскільки тіло кредиту - це отримана позичальником сума, а відсотки - плата за користування кредитними коштами. Відсотки нараховуються саме на залишок тіла кредиту. Позивачем безпідставно включено до тіла кредиту суму, яку не було отримано позичальником.
Таким чином, включення до розміру заборгованості за тілом кредиту суми списаних відсотків за користування ним є необґрунтованим та не відповідає нормам ст. 1054, 1056-1 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що у наданому банком розрахунку заборгованості відсутня інформація про рух коштів по рахунку, а сам розрахунок не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним та загалом укладення договору, не спростовує вірного по суті висновку суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами цієї справи, про доведеність укладення кредитного договору між сторонами і користування ОСОБА_1 кредитними коштами з підстав, наведених вище. У зустрічному позові та апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично визнає отримання і користування кредитними коштами, стверджуючи, що ним сплачено 141 299 грн на погашення боргу, які мають бути зараховані до тіла кредиту з огляду на відсутність доказів узгодження між сторонами процентів за користування ним. 
У ході розгляду справи встановлено, що кредитним договором визначено розмір відсотків за користування кредитними коштами, а ОСОБА_1 не доведено факту сплати ним на погашення кредитної заборгованості коштів у сумі більшій, ніж отримано. Наявність існуючого боргу за кредитом виключає можливість задоволення зустрічного позову, в якому ОСОБА_1 стверджує про переплату за кредитним зобов`язанням. Отже, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні зустрічного позову у зв`язку з його необґрунтованістю.
Зважаючи на викладене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, зменшивши визначену судом першої інстанції суму до стягнення з 36 921 грн до 16 277,47 грн з підстав, наведених вище. 
Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК).
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
При зверненні з позовом АТ «Універсал Банк» сплачено 3 028 грн судового збору (а.с. 11). Беручи до уваги розмір заявлених позовних вимог (36 921 грн) та їх часткове задоволення (16 277,47 грн), судом задоволено позовні вимоги АТ «Універсал Банк» пропорційно на 44,09 %. 
Оскільки суд частково задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1 та змінює рішення в частині визначеного до стягнення з відповідача розміру заборгованості, відповідно до вищенаведених правил належить провести розподіл судових витрат, понесених сторонами, пропорційно задоволеним вимогам, а саме, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 1 335,05 грн (44,09 %) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 4 542 грн (а.с. 221), тому з АТ «Універсал Банк» на його користь слід стягнути судовий збір у сумі 2 539,43 грн (55,91 %) за апеляційний розгляд справи.
Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2024 року - змінити.
Зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за кредитним договором, укладеним 05 грудня 2020 року, суму заборгованості з 36 921 грн до 16 277,47 грн, суму витрат по сплаті судового збору - з 3 028 грн до 1 335,05 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 2 539,43 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352.

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст постанови складено 09 січня 2026 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова