Справа № 161/19695/25 
Провадження № 2/161/295/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

26 січня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: 
головуючого – судді Кихтюка Р.М.,
секретаря – Вегери Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Новий колектор» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги мотивує тим, що 13.12.2019 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13.12.2019-010000834, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 6000 грн., на строк – 14 днів, зі сплатою відсотків. 
26.12.2023 року права вимоги за кредитним договором № 13.12.2019-010000834 від 13.12.2024 року відступлено ТзОВ «Новий Колектор» на підставі договору факторингу № 261223-10. 
Проте, відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує у належний спосіб, а тому у неї станом на 14.08.2025 року існує перед заборгованість в розмірі 10680,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 6000,00 грн.; за відсотках – 1680 грн., штраф – 3000,00 грн.
У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Новий колектор» вказану заборгованість, а також судові витрати по справі.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Згідно ухвали суду від 28.10.2025 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив не подала, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 13.12.2019 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 13.12.2019-010000834, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 6000 грн., на строк – 14 днів, зі сплатою відсотків (а.с. ).
За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернула.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).
26.12.2023 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір факторингу № 261223-10, за умовами якого ТОВ «Споживчий Центр» передає (відступає) ТОВ «Новий Колектор» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Новий Колектор» приймає належні ТОВ «Споживчий Центр» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. ).
Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, ТзОВ «Новий колектор» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Як з`ясовано в судовому засіданні, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернула.
З представленого суду розрахунку вбачається, що у ОСОБА_1 станом на 14.08.2025 року існує заборгованість за кредитним договором № 13.12.2019-010000834 від 13.12.2019 року в сумі 10680,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 6000,00 грн.; за відсотках – 1680 грн., штраф – 3000,00 грн (а.с. ).
Щодо позовних вимог про стягнення штрафу (неустойки), то суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року. В подальшому, він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного кредитного договору, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка йому не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконала взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Новий Колектор», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 13.12.2019-010000834 від 13.12.2019 року, а тому прийшов до висновку, що заборгованість за тілом кредиту та відсотками на загальну суму 7680,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому, як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 7680,00 грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 1741,95 грн. ((7680,00/10680,00) * 2422,40).
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд ,- 

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» заборгованість за кредитним договором №13.12.2019-010000834 від 13.12.2019 року в розмірі 7680 (сім тисяч шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. та 1741 (одну тисячу сімсот сорок одну) грн. 95 коп. судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 13, офіс 601, код ЄДРПОУ – 43170298.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складений 26 січня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області           Р.М. Кихтюк