ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/8968/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 в адміністративній справі №160/8968/25 (головуючий суддя першої інстанції - Маковська О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В 
Позивач 27.03.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення перерахованої йому пенсії в підсумковому розмірі з 35283 грн. до 27698 грн. у справі №160/12541/23 від 17.07.2023;
- зобов`язати відповідача виплачувати йому пенсію в розмірі 35283 грн. без обмеження, відповідно до закону і рішенню суду у справі №160/12541/23 від 17.07.2023 про виплату щомісячно перерахованої пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 23.03.2023 №ФД68518 без обмежень максимальним розміру пенсії, передбаченої ст.43 Закону № 2262 з урахуванням проведених платежів відповідно розрахунку пенсії від 20.08.2024;
- зобов`язати відповідача здійснити доплату перерахованої пенсії по рішенню суду, яку відповідач протиправно щомісячно не доплачує з 01.10.2023;
- зобов`язати відповідача скорочувати підсумковий розмір позивача 35283 грн., а не протиправно обмеженої 27698 грн. по виконанню вимог положення Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 на певний коефіцієнт на термін воєнного стану відповідно розрахунку пенсії від 20.08.2024.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та безпідставним та просив задовольнити позовні вимог з підстав, зазначених у позові. 
Відповідач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року та з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 у справі №160/12541/23 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 про розмір грошового забезпечення позивача від 31.03.2023 №ФД68518, станом на 05.03.2019, для проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019. Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_4 оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення від 31.03.2023 №ФД68518 без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого ст.43 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням проведених платежів.
Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення суду у справі №160/12541/23, ухвалою суду від 09.10.2024 у справі №160/12541/23 встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язано відповідача подати у 30-денний строк звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про виконання рішення суду у справі №160/12541/23. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №160/12541/23, який становить три місяці з дати отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про виконання рішення суду у справі №160/12541/23. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №160/12541/23, який становить три місяці з дати отримання копії ухвали.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року у справі №160/29861/23 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» після проведення перерахунку пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 у справі №160/12541/23. Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
З тексту позову вбачається, що позивач 21.01.2025 року звернувся до відповідача зі зверненням-проханням про виплату пенсії, перерахованої на виконання рішення суду у справі №160/17541/23 та просив виплачувати пенсію на виконання рішення суду у справі №160/12541/23 без обмеження її максимальним розміром.
Відповідач листом від 10.02.2025 №7229-2726/Ш-01/8-0400/25 повідомив, що на виконання рішення суду у справі №160/12541/23 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 у розмірі 100% від грошового забезпечення 19019,25 грн., яке зазначено у довідці від 31.03.2023 №ФД68518, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 , без обмеження максимальним розміром. На виконання рішення суду у справі 160/29861/23 до пенсії з 01.07.2021 встановлено щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн., передбачену постановою КМУ від 14.07.2021 №713, без обмеження максимальним розміром. Після перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення суду, станом на 01.07.2021 розмір пенсійної виплати склав 27698,06 грн.. Станом на 01.12.2024 виплата пенсії проводилась в розмірі 27968,06 грн., який обчислено на виконання рішення суду у справі №160/29861/23. З 01.01.2025 виплата пенсії проводиться у розмірі 25481,32 грн., який обчислено на виконання рішення суду з урахуванням вимог Закону №4059 та Постанови №1.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем отримано Розрахунок пенсії по інвалідності станом на 20.08.2024, з якого вбачається, що розмір пенсії позивача становить 35283,44 грн., проте до виплати пенсію обмежено максимальним розміром - 27698,06 грн..
Суд першої інстанції акцентував увагу позивача на тому, що в даному випадку отримання відповідного Розрахунку пенсії від 20.08.2024, проведеного на виконання рішення суду у справі №160/12541/23, та отримання від відповідача відповіді на своє звернення (про результати виконання рішення суду у справі №160/12541/23) не породжує для позивача нових спірних правовідносин.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що фактично позивач не погоджується з невиконанням відповідачем рішення суду у справі №160/12541/23, що підтверджується доданим перерахунком від 20.08.2024 в частині обмеження пенсії максимальним розміром, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо невиконання рішення суду у справі №160/12541/23 в частині обмеження пенсії максимальним розміром, позивач до суду з даним позовом.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262).
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону №2262.
Згідно із частиною третьою статті 43 Закону №2262 пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 у справі №160/12541/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зокрема зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_5 оригіналу довідки про розмір грошового забезпечення від 31.03.2023 №ФД68518 без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого ст.43 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням проведених платежів.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Приписами статті 382 КАС України визначено, що в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, у межах спірних відносин позивач фактично не погоджується із діями відповідача, які пов`язані з невиконанням рішення суду у справі №160/12541/23 в частині виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі (№160/12541/23), яке набрало законної сили, а тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, яким він скористався, подавши відповідну заяву у справі №160/12541/23.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач у межах спірних правовідносин просив суд зобов`язати пенсійний орган виплачувати йому пенсію у розмірі 35283,00 грн., а рішення суду по справі №160/12541/23 не містить таких вимог та такого зобов`язання, колегія суддів до уваги не приймає, з огляду на викладене вище та зазначає, що, подаючи новий позов в межах справи №160/8968/25, позивач фактично намагаються змінити (зкорегувати) позовні вимоги щодо виплати його пенсії без обмеження максимальним розміром, вказавши конкретну суму виплати, яка, на думку позивача, має йому виплачуватися.
Такі дії позивача суперечать як нормам КАС України, так і положенням Закону України «Про виконавче провадження».
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, зазначені вимоги в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 в адміністративній справі №160/8968/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 в адміністративній справі №160/8968/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко