02.02.26
33/812/56/26
Єдиний унікальний номер судової справи: 484/7025/25 Головуючий суду І інстанції - суддя Максютенко О.А.
Номер провадження: 33/812/56/26 Головуючий суддя апеляційного суду – Крамаренко Т.В.
Категорія: ст.124 КУпАП

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання – Коростієнко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, 
в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 542999 від 17 грудня 2025 року, ОСОБА_1 17 грудня 2025 року о 08 годині 56 хвилин в м. Первомайську по вул. Київській (перехрестя вулиць Київська та Р. Шухевича) керуючи транспортним засобом FORD FOCUS номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Київська на перехресті з вулицею Шухевича при виконанні обгону не переконався та не впевнився в безпечності руху скоїв зіткнення з автомобілем HYUNDAI ELANTRA номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду у попутньому напрямку і повертав ліворуч на вулицю Р. Шухевича. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2 б ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.
Не погодившись із зазначеною постановою суду, 05 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції обмежився формальним переліченням доказів, не надавши їм належної правової оцінки, не зіставивши пояснення сторін, схему місця ДТП та відеозапис, наданий стороною захисту.
Крім цього, судом фактично проігноровано наявний в матеріалах справи відео доказ (відеозапис з камери спостереження), який підтверджує, що транспортний засіб Hyundai здійснював маневр виїзду та продовжив свій рух в правій смузі. Подальше його перестроювання у ліву смугу руху, за наявності інтенсивного транспортного потоку, вже на той час було небезпечним. Натомість суд у своїй постанові зазначив, що відеозапис «не підтверджує і не спростовує вину ОСОБА_1 », однак такий висновок на його думку свідчить про відсутність належної оцінки доказу. За такого, за відсутності підтвердження вини особи всі сумніви мають тлумачитися на її користь.
Також, ОСОБА_1 звертає увагу на суперечливі пояснення іншого учасника ДТП. Так, під час судового розгляду інший учасник ДТП надав пояснення, в яких стверджував, що рухався по лівій смузі руху, не здійснював маневру повороту та рухався прямо, водночас зазначаючи, що зіткнення ніби то відбулося внаслідок обгону з боку ОСОБА_1 . Однак такі пояснення на думку ОСОБА_1 є внутрішньо суперечливими та нелогічними, оскільки за відсутності маневру повороту або перестроювання з боку іншого водія сам механізм зіткнення транспортних засобів за вказаних обставин є незрозумілим. 
Однак, суд першої інстанції не перевірив ці суперечності та безпідставно прийняв такі пояснення без критичної оцінки.
Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що після зіткнення інший учасник ДТП з`їхав з місця фактичного зіткнення та зупинився на зупинці громадського транспорту, чим унеможливив точне визначення місця ДТП.
Також, на переконання ОСОБА_1 твердження про рух у лівій смузі перед поворотом є необґрунтованим, оскільки за мінімальної швидкості перед поворотом транспортний засіб після зіткнення мав би залишитися в місці його виникнення, а не переміщуватися на відстань.
До того ж, ОСОБА_1 наголошує на тому, що суд безпідставно застосував до нього п. 14.2 б ПДР, водночас проігнорувавши норми, що регулюють обов`язки водія, який здійснює поворот та перестроювання, а саме пункти 9.4, 10.1, 10.3 та 10.4 ПДР України.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає, що наслідки ДТП виникли не з його вини, оскільки ним не було вчинено жодних дій, які б порушували ПДР, при цьому навпаки він намагався вжити всіх можливих заходів для запобігання даного ДТП. 
Зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП необхідною є наявність порушення ПДР та причинно-наслідкового зв`язку між таким порушенням і наслідками. Між тим, на його думку судом не встановлено, які саме дії з його боку порушували ПДР та яким чином вони перебували у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. А тому, вважає, що на підставі ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову суду як незаконну.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.
Згідно зі статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Згідно з пунктом 14.2 «б» перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 542999 від 17 грудня 2025 року, ОСОБА_1 17 грудня 2025 року о 08 годині 56 хвилин в м. Первомайську по вул. Київській (перехрестя вулиць Київська та Р. Шухевича) керуючи транспортним засобом FORD FOCUS номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Київська на перехресті з вулицею Шухевича при виконанні обгону не переконався та не впевнився в безпечності руху скоїв зіткнення з автомобілем HYUNDAI ELANTRA номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду у покутньому напрямку і повертав ліворуч на вулицю Р. Шухевича. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2 б ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1).
Вказаний протокол водієм ОСОБА_1 підписано із зазначенням, що пояснення надані на окремому аркуші.
До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції додано схему місця ДТП, на якій зображено ділянку дороги, на якій відбулося ДТП, місце розташування транспортних засобів – учасників ДТП (FORD FOCUS номерний знак НОМЕР_1 та HYUNDAI ELANTRA номерний знак НОМЕР_2 ), зупинку громадського транспорту, кіоск та будинок № 57 по вул. Київській.
У схемі також зазначені пошкодження, які отримали вказані транспортні засоби внаслідок ДТП, зокрема, автомобіль FORD FOCUS номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження передніх фар, бамперу, переднього лівого та правового крила, радіатору, задніх лівих дверцят, правих та лівих передніх дверцят, заднього правового крила.
Автомобіль HYUNDAI ELANTRA номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження заднього лівого крила, лівих передніх та задніх дверцят, переднього лівого крила, лівого дзеркала заднього виду, порогу лівого.
Вказана схема місця ДТП підписана обома водіями без жодних заперечень та зауважень (а.с.2).
Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення обох учасників ДТП на окремих аркушах.
Водій автомобіля FORD FOCUS – ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначив, що: «Сьогодні близько 9 години я рухався по вулиці Київська на своєму автомобілі марки Ford Focus НОМЕР_1 . Рухаючись по вулиці Київська в крайній лівій смузі, здійснював випередження автомобіля, який рухався в крайній правій смузі, та за 15 метрів до перехрестя вулиць Київська та Романа Шухевича водій, який рухався в правій смузі на транспортному засобі Hyundai, номерний знак НОМЕР_2 , почав здійснювати поворот ліворуч в смугу, в якій я рухався. Внаслідок чого здійснив бокове зіткнення з моїм транспортним засобом з правої сторони. Після чого я не впорався з керуванням та здійснив в`їзд у зупинку громадського транспорту (54 магазин). Більше доповнити немає що» (а.с.6).
Водій автомобіля HYUNDAI ELANTRA – ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях зазначив, що: «Я рухався по вулиці Київській та на перехресті з вулицею Папаніна на автомобілі марки Hyundai державний номер НОМЕР_2 рухався в лівому ряду, так як мав намір здійснити поворот ліворуч на вулицю Папаніна. Покажчик повороту в мене був увімкнутий, орієнтовно за метрів 10 до перехрестя. Автомобіль марки Ford, номерний знак НОМЕР_1 почав здійснювати маневр обгону, не дотримався бокового інтервалу, здійснив наїзд на мій автомобіль з лівої сторони. Не впорався з керуванням і в`їхав у зупинку автотранспорту. Під час зіткнення мій автомобіль ще не здійснював поворот ліворуч. Я рухався прямо». ОСОБА_2 виправив та зазначив, що дана подія відбулась на вул. Київській та Р. Шухевича» (а.с.5).
Крім цього, під час апеляційного розгляду до матеріалів справи долучено постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2025 року по справі № 484/7022/25, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.
Зі змісту даної постанови вбачається, що 17 грудня 2025 року відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 543063, за змістом якого, 17 грудня 2025 року о 08 годині 56 хвилин в м. Первомайську по вул. Київській на перехресті з вулицею Р. Шухевича водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом HYUNDAI ELANTRA номерний знак НОМЕР_2 перед поворотом ліворуч на вул. Р. Шухевича не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги та скоїв зіткнення на з автомобілем FORD FOCUS номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.
Отже, як встановлено під час апеляційного розгляду відносно обох учасників ДТП ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) були складені протоколи про адміністративні правопорушення за порушення ПДР.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 542999 від 17 грудня 2025 року;
- у схемі місця ДТП;
- у письмових поясненнях учасників ДТП.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.
До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.
Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо водієм ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП і який не зазначив в протоколі про свою незгоду з його складанням (змістом).
За урахуванням вказаних доказів, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 14.2 б ПДР, наслідком чого стало пошкодження транспортних засобів, а відтак у її діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.
Жодних належних доказів, які б безумовно спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Що стосується наданого ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції відеозапису з камери відеоспостереження, апеляційний суд вважає вказаний доказ не достатньо інформативним, оскільки під час його перегляду не було достеменно встановлено на якій саме ділянці автомобільної дороги він був зроблений. Також, з його змісту не можливо ідентифікувати транспортні засоби, які на ньому зафіксовано. Тобто твердження ОСОБА_1 , про те, що з вказаного відеозапису видно, що транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 здійснював маневр виїзду та продовжив свій рух в правій смузі, а подальше його перестроювання у ліву смугу руху, за наявності інтенсивного транспортного потоку, вже на той час було небезпечним, апеляційний суд відхиляє, оскільки на відеозаписі не видно номерні знаки автомобілів які рухаються ділянкою дороги. 
За такого, вказаний доказ правильно був оцінений судом першої як такий, що « не підтверджує і не спростовує вину ОСОБА_1 ».
Крім цього, ОСОБА_1 як на підтвердження своєї версії ДТП було надано фотознімки автомобілів HYUNDAI ELANTRA номерний знак НОМЕР_2 та FORD FOCUS номерний знак НОМЕР_1 , зроблені після ДТП. На переконання ОСОБА_1 характер пошкоджень , які отримали вказані автомобілі свідчать про те, що ДТП сталось саме з вини водія HYUNDAI ELANTRA – ОСОБА_2 .
Між тим, ретельно вивчивши вказані фотознімки, апеляційний суд дійшов висновку про те, що характер пошкоджень вказаних транспортних засобів сам по собі не може свідчити про вину того чи іншого водія – учасника ДТП, оскільки транспортний засіб FORD FOCUS номерний знак НОМЕР_1 під час ДТП здійснив контактування не лише з автомобілем HYUNDAI ELANTRA, а й з зупинкою громадського транспорту та кіоском, що був розташований поруч. Отже, автомобіль FORD FOCUS внаслідок ДТП отримав пошкодження не тільки від контактування з автомобілем HYUNDAI ELANTRA а з вказаними об`єктами. 
При цьому, а ні схема місця ДТП, а ні інші докази наявні в матеріалах справи не містять безпосередньої вказівки, які саме пошкодження транспортний засіб FORD FOCUS отримав безпосередньо при контактуванні з автомобілем HYUNDAI ELANTRA. 
За такого, апеляційний суд позбавлений можливості самостійно, лише за допомогою вказаних фото та пояснень водія ОСОБА_1 встановити ці пошкодження, оскільки не наділений спеціальними знаннями у даній галузі.
Разом з цим, ці обставини могли б бути встановлені під час проведення автотехнічної експертизи, що являє собою експертне дослідження з метою встановлення механізму й обставин дорожньо-транспортної пригоди, технічного стану транспортних засобів, причин виходу з ладу їх деталей, а також обставин, що сприяли чи могли сприяти виникненню дорожньо-транспортної пригоди (ДТП). Натомість, таких доказів матеріали справи не містять.
Твердження ОСОБА_1 щодо суперечливих пояснень іншого учасника ДТП, надані ним під час розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд враховує та сприймає це як обраний ОСОБА_2 спосіб захисту, з метою захисту свої прав. 
Більш того, апеляційний суд наголошує, що пояснення обох водії – учасників ДТП є взаємовиключними, оскільки кожен водій має свою версію обставин ДТП, яку вони притримують протягом усього судового розгляду. Натомість достеменно встановити чия саме версія ДТП є хибною не є можливим, з огляду на відсутність свідків ДТП, відеофіксації моменту ДТП, а також за відсутності встановленого та зафіксованого на схемі місця ДТП місця зіткнення транспортних засобів FORD FOCUS та HYUNDAI ELANTRA. 
З цих самих підстав є безпідставними, оскільки належним чином не підтверджені аргументи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не міг рухатись в лівій смузі перед поворотом, оскільки за мінімальної швидкості перед поворотом транспортний засіб після зіткнення мав би залишитися в місці його виникнення, а не переміщуватися на відстань.
З огляду на такі обставини, працівниками поліції було складено на кожного водія – учасника ДТП протокол про адміністративне правопорушення, однак за порушення різних пунктів ПДР.
При цьому факт складення відносно іншого водія – ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 10.4 ПДР, а також факт наявності відносно нього постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, не спростовує встановлених судом обставин, за яких ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні п. 14.2 б ПДР та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 на те, що після зіткнення інший учасник ДТП з?їхав з місця фактичного зіткнення та зупинився на зупинці громадського транспорту, чим унеможливив точне визначення місця ДТП є слушними та враховані апеляційним судом, однак доказів, що така дія водієм ОСОБА_2 була вчинена умисно або транспортний засіб HYUNDAI ELANTRA інерційно продовжив рух так само як і транспортний засіб FORD FOCUS матеріали справи не містять. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно застосував до нього п. 14.2 б ПДР, водночас проігнорувавши норми, що регулюють обов?язки водія, який здійснює поворот та перестроювання, а саме пункти 9.4, 10.1, 10.3 та 10.4 ПДР України суд вважає неспроможними, оскільки суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення і не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення.
Так, у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Інших доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. 
З огляду на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного розгляду не спростована належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, атому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.В. Крамаренко