Справа № 947/23/26
Провадження № 2-а/947/29/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2026 року
Київський районний суд м. Одеси в складі: головуючого – судді Луняченка В.О.
за участю: 
секретаря судового засідання Макаренко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ: 
До Київського районного суду м. Одеси 05 грудня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( направлена поштою 04.12 2025) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №3635 від 19.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень та закриття провадження по адміністративної справі. 
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у діях позивача відсутній склад зазначеного у постанові правопорушення так як його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не викликали , вся необхідна особиста інформація була внесена своєчасно про що свідчить витяг з застосунку Резерв+ та він має належними чином оформлену відстрочку від призову.
Позивачем надана заява про розгляд справи за його відсутністю.
Від ІНФОРМАЦІЯ_2 заяв по суті справи, доказів або клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, належними чином проінформовані про час і місце розгляду справи представники відповідача – суб`єкта владних повноважень , до судового засідання не з`явились. 
Судом встановлено, що за змістом протоколу №3635 від 09 вересня 2025 року , складеного діловодом групи відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_3 військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу другого частини першої статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 21 порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації , на особливий період затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 травня 2024 року №560 не прибув за викликом для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно постанови №3635 від 19.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП винесеної начальником ОСОБА_4 військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу другого частини першої статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 21 порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації , на особливий період затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 травня 2024 року №560 не прибув за викликом для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За змістом постанови вбачається що її копія отримана ОСОБА_1 27.11.2025.
З витягу військово-облікового документа військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який сформовано в застосунку Резерв + , вбачається що він має відстрочку від мобілізації згідно п.3 ч.1 ст. 23 ЗУ« Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 02.02.2026 , вчасно 26.09.2025 уточнив облікові дані, та 18.08.2025 було звернення ТЦК та СП до Національної поліції внаслідок не прибуття військовозобов`язаного за повісткою. 
Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( скорочене КУпАП ) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє наразі.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» прийнятого Верховного Радою України 09.05.2024 року ( скорочене ЗУ № 3696-IX ) до статті 210 КУпАП внесено зміни у вигляді додання частини третьою.
Частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) визначено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку , яке вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Абзац другий частини першої статті 22 ЗУ ««Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У пункті 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 травня 2024 року №560 наголошується, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол ( або постанову у випадку відсутності протоколу ) про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів. 
Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». 
У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" N 36985/97 суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій може суб`єкт владних повноважень.
Аналогічну правову позицію визначив у Постанові від 31.01.2019 року Верховний суд у справі №760/10803/15-а зазначивши, що один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки в протилежному випадку презюмується, що вони є протиправними.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року; п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року).
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до положень ст. 8, ст. 62 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспаніі» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив протиправне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
У даному випадку у самої постанові відсутні відомості на яку саме дату та у звязку із чим , та до якого саме ТЦК та СП було викликано військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який вчасно оновив дані та має діючу відстрочку від мобілізації.
Враховуючи приписи ст. 77 КАС саме на відповідача покладено тягар надання доказів у підтвердження законності винесеного рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Таким чином під час розгляду справи судом визнається відсутність належних та допустимих доказів якими доводиться факт здійснення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП. 
Згідно вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі №9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
У даному випадку відсутність у постанові відомостей про участь при розгляді справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності а також наявна у постанові позначка про отримання особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності копії постанови 27.11.2025 дозволяє суду прийти до висновку про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, враховуючи що позов надійшов до суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ: 
Задовольнити позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №3635 від 19.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.3 ст.210 КУпАПу вигляді штрафу, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини. 
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення. 
Повне рішення складено 26.01.26.

Суддя          В. О. Луняченко