ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/8976/24 пров. № А/857/45634/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року, головуючий суддя – Панікар І.В., ухвалене у м. Івано-Франківськ, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Посуд" до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації № UA206050/2024/000309 від 14.11.2024 року та рішення про коригування митної вартості № UA206050/2024/000037/2 від 14.11.2024 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби України на користь ТзОВ "Захід -Посуд" сплачений судовий збір в розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).
Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід-Посуд", звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 300/996/25 про стягнення з до Івано-Франківської митниці на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000, 00 грн.
Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Посуд" до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості задоволено частково; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Посуд" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 гривень (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок); в іншій частині заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, Івано-Франківська митниця оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні поданої заяви відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розгляд справи не потребував тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики, категорія справи є справою незначної складності, підготовка та написання позовної заяви адвокатом не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, пошук та аналіз судової практики по суті зводиться до дублювання висновків судів про релевантні норми права, аналіз та спосіб їх застосування, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносин, розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, не є належним чином обґрунтованим у контексті обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу та відповідно співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
З матеріалів справи слідує, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача до матеріалів справи долучив: копію ордеру на надання правничої допомоги; копію договору про надання правової допомоги від 21.11.2025 року; копію платіжної інструкції № 3082; копію Акту прийому-передачі до договору про надання правової допомоги від 21.11.2025 року з описом робіт, виконаних адвокатом Шевченком К.Т. по справі № 300/8976/24.
Згідно пункту 3.2 договору про надання правничої допомоги від 21.11.2025 року вартість послуг правової допомоги в суді першої інстанції становить 10000,00 грн.
Пунктом 3.5 коментованого договору передбачено, що завершення усіх необхідних дій в суді першої інстанції оформлюється актом прийому- передачу послуг, що має бути підписаний Сторонами та скріплений печатками (у разі наявності)
Згідно Акту прийому-передачі до договору про надання правової допомоги від 21.11.2025 року з описом робіт, виконаних адвокатом Шевченком К.Т. по справі № 300/8976/24, у вартість послуг до витрат на правничу допомогу відноситься, у тому числі: аналіз проблеми, консультацію клієнта, узгодження правової позиції: вивчення та правовий аналіз доказів по справі; вивчення та правовий аналіз судової практики в подібних спорах з митними органами; підготовка адміністративного позову та додатків до нього згідно з вимогами статті 94, 160 КАС України; аналіз відзиву Івано - Франківської митниці, підготовка відповіді на відзив, написання заяви про усунення недоліків, заяви про долучення доказів про понесені судові витрати.
Пунктом 2 Акту прийому-передачі до договору про надання правової допомоги від 21.11.2025 року з описом робіт, виконаних адвокатом Шевченком К.Т. по справі № 300/8976/24 зазначено, що розмір винагороди Адвоката по справі в суді першої інстанції становить 10000,00 грн. Клієнт оплатив вартість послуг адвоката, що підтверджується платіжною інструкцією № 3082 від 22.11.2024 року.
У відповідності до платіжної інструкції квитанції № 3082 від 22.11.2025 року позивач сплатив адвокату за надання правової допомоги в загальному розмірі 10000 грн.
За таких обставин сума коштів 10000 грн. витрат позивача на правничу допомогу адвоката частково підтверджені.
Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є не співмірними із складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, відтак підлягають зменшенню.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні всі підстави для стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3500 грн, а доводи апеляційної скарги щодо протиправності оскарженого додаткового рішення є безпідставними та не заслуговують на увагу
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування додаткового рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі №300/8976/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич