Справа № 308/18870/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року         місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
Головуючого судді - Малюк В.М.,
за участю секретаря судового засідання – Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі відділу поліції №3 (м. Пустомити) Львівського районного управління поліції №2, про скасування постанови серії ЕНА №6329760 від 12.12.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
ОСОБА_1 в заявленому адміністративному позові просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6329760 від 12.12.2025 та закрити провадження у справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.
Позивач, який являється військовослужбовцем, вважає, що відповідачем порушений порядок розгляду справи, так як саме військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України уповноважена розглядати справи про вчинення порушень правил дорожнього руху водіями військових транспортних засобів – військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків; транспортний засіб був зупинений незаконно; при відсутності факту порушення правил ПДР, вимога про пред`явлення полісу обов`язкового страхування була неправомірною.
Відповідач відзиву на позов не надав.
Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. 
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень КАС України.
В силу вимог ч.4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Інші процесуальні дії у справі.
29.12.2025 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 КАС), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.
Обставини справи, встановлені судом.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6329760 від 12.12.2025, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУПАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.
Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 12.12.2025 о 13:20 год., на автомобільній дорозі М06, 557 км., водій керував транспортним засобом марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР.
Як убачається з військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 проходить військову службу. Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 363 від 11.12.2025 позивача було відряджено у період з 12.12.2025 по 13.12.2025 до м. Рівне. Згідно з наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 20 від 03.11.2025 за ОСОБА_1 закріплено транспортний засіб марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про керування ним зазначеним транспортним засобом у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Оцінка Суду.
Виходячи із змісту частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та своєчасно.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказані положення кореспондуються з приписами статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
У даній справі на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в матеріалах справи наявна лише постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Водночас будь-які інші докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які б підтверджували подію адміністративного правопорушення, винність позивача та законність дій відповідача, у матеріалах справи відсутні.
Зі свого боку ОСОБА_1 у позовній заяві надав заперечувальні пояснення як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, якими поставив під сумнів як факт вчинення правопорушення, так і дотримання відповідачем процедури розгляду справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, у даних правовідносинах у підтвердження та спростування винуватості ОСОБА_1 фактично наявні лише дві групи доказів: постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності таких рішень, дій чи бездіяльності, у тому числі дотримання процесуального порядку розгляду справи та наявності повноважень на її розгляд, покладається саме на відповідача.
Однак відповідач цього обов`язку не виконав: відзиву на позов не подав, доказів на підтвердження того, що дана справа підлягала розгляду органами Національної поліції, суду не надав, так само як і доказів, які б свідчили про дотримання встановленого законом порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Зокрема, відповідачем не доведено, що Головне управління Національної поліції в Львівській області було уповноважене розглядати справу про адміністративне правопорушення, вчинене військовослужбовцем під час керування військовим транспортним засобом у період виконання службових обов`язків, та що така справа не віднесена законом до компетенції військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Відповідно до частини п`ятої статті 77 КАС України у разі ненадання відповідачем доказів без поважних причин суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Суд також враховує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести не лише наявність складу та події адміністративного правопорушення, а й дотримання визначеного законом порядку розгляду справи.
На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, відповідно до якого всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За таких обставин сукупність наведених порушень, недоведеність повноважень відповідача на розгляд даної справи та невиконання ним обов`язку доказування, покладеного статтею 77 КАС України, не дає суду підстав для однозначного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та дотримання встановленого законом порядку розгляду справи.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення — закриттю, що в сукупності є підставою для задоволення позову.
З цих підстав, керуючись статями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов – задоволити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6329760 від 12.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення – скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 10.02.2026 року.

Суддя         В.М. Малюк