Номер провадження: 22-ц/813/5479/25 
Справа № 504/521/14-ц
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.
за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», за участю: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Надра» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Вінської Н.В. 25 листопада 2021 року у смт. Доброслав Одеської області, - 
встановила:

11 листопада 2021 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до суду із заявою, у якій просив видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів для виконання.
В обґрунтування заяви представник ТОВ «Консалт Солюшенс» зазначив, що 06 травня 2014 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 504/521/14-ц позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05/07/2007/840-К/388 від 16 липня 2007 року було задоволено. В подальшому, ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Консалт Солюшенс». Заявник зазначав, що виконавчі листи відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , згідно акту приймання – передачі оригіналів виконавчих документів йому не передались. Крім того, ТОВ «Консалт Солюшенс» просило врахувати, що воно стало стороною виконавчого провадження тільки у серпні 2021 року, що є поважною причиною для поновлення строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2021 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» було задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа по справі №504/521/14-ц про солідарне стягнення зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 05/07/2007/840-К/388 від 16 липня 2007 року в розмірі 111889,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 17 січня 2014 року становить 894335,60 грн. 
Поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчих листів, виданих на виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 травня 2014 року по справі 504/521/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05/07/2007/840-К/388 від 16 липня 2007 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повідомляв апелянта належним чином про час і місце розгляду заяви, чим позбавив її права на участь в судовому засіданні, наданні доказів та заперечень проти поданої заяви.
Крім того, апелянт вважає, що заявником не надано належних доказів про наявність виключних непереборних обставин, які б завадили стягувачу своєчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду, а тому строк пред`явлення виконавчого листа у справі №504/521/14-ц пропущено ТОВ «Консалт Солюшенс» без поважних причин. 
При цьому безпідставними, на думку апелянта, є посилання ТОВ «Консалт Солюшенс» на факт перебування ПАТ КБ «Надра» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа, у якості поважної причини для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки така причина пропуску строку не може бути поважною. 
Колегія суддів приймає до уваги, що оскільки ухвалу суду першої інстанції оскаржено у апеляційному порядку ОСОБА_1 , то, відповідно, суд апеляційної інстанції перевіряє доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення в межах вирішення питання щодо прав, законних інтересів та обов`язків виключно ОСОБА_1 .
Також з матеріалів справи вбачається, що ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2021 року оскаржувалась в апеляційному порядку ОСОБА_2 , та постановою Одеського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково. Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2021 року скасовано в частині задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 у справі №504/521/14-ц, та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 .
В іншій частині судове рішення залишено без змін.
Сторони про розгляд справи на 09 грудня 2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились ОСОБА_1 та її представник, представник ПАТ КБ «Надра». 
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання суду, якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (п. 3) ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (ч. 2 ст. 211 ЦПК України).
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін — один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду — передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Колегія суддів зазначає, що аналіз постанов Верховного Суду підтверджує, що застосування п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є однаковим, передбачуваним та послідовним.
Так, про це свідчить численна кількість постанов суду касаційної інстанції, в яких зазначається, що п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України передбачено обов`язкову підставу для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення (постанови Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 344/11947/20 (провадження № 61-17632св21), від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) та ін.).
Тлумачення частини першої ст. 8, ч. 2 ст. 211, п. 3) ч. 3 ст. 376 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що:
- обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства – відкритості судового процесу;
- невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства;
- розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів вручення судової повістки ОСОБА_1 про розгляд справи, призначеної на 25 листопада 2021 року, за її зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Так, судова повістка, що надсилалась на адресу зареєстрованого місця проживання апелянта, повернулась до суду зі вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання», що не є доказом належного інформування боржника про час і місце розгляду справи
Вказане кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про розгляд справи.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а саме розглянуто справу за відсутності боржника ОСОБА_1 , щодо якої відсутні відомості про належне її повідомлення.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення на підставі положень п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
Вирішуючи спір, апеляційний суд виходить з наступного.
Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення до ЦПК України в редакції 15 грудня 2017 року, право на видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу належить суду, який видав оригінал виконавчого листа або судового наказу. Суб`єктами права на звернення із заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можуть бути: стягувач — у разі, якщо ним втрачено оригінал виконавчого документа, а також державний виконавець, якщо оригінал виконавчого документа втрачено ним після відкриття виконавчого провадження. Заява про видачу дубліката виконавчого листа подається до суду до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Верховним Судом сформовано сталу практику у подібних справах за заявами стягувачів про видачу дублікатів виконавчих листів.
У постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. … Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».
У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. … Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».
У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 0907/2-3576/2011 (провадження № 61-13332св18) зроблено висновок, що: «Установивши недоведеність заявником втрати виконавчих листів, виданих Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі № 0907/2-3576/2011, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для видачі його дубліката за заявою стягувача. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази».
Таким чином, як вже вказувалось вище, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
При цьому, звертаючись до суду для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, саме заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши на підтвердження зазначених обставин відповідні докази.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 травня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05/07/2007/840-К/388 від 16 липня 2007 року були задоволені, та стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 05/07/2007/840-К/388 від 16 липня 2007 року в розмірі 111889 (сто одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) доларів США 85 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 17 січня 2014 року становило 894335 (вісімсот дев`яносто чотири тисячі триста тридцять п`ять) гривень 60 копійок.
Виконавчі листи у справі №504/521/14-ц були видані судом на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» 28 серпня 2014 року, про що свідчить власноруч написана представником ПАТ КБ «Надра» Кудімовою С.О. розписка на заяві про видачу судового рішення та виконавчих листів (т.1 а.с. 119). 
24 квітня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL3№216954_ПВ_188, за умовами якого право вимоги до поручителя за зобов`язаннями передбаченими договором поруки № 05/07/2007/840-К/388 від 16 липня 2007 року, перейшло до ТОВ «Консалт Солюшенс», як перейшов також весь обсяг прав і обов`язків попереднього кредитора, в тому числі і в частині строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.
Так, у п. 10 вказаного Договору зазначено, що також Новий кредитор цим підтверджує, що до моменту укладання цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані із Основними договорами та Правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому пункті Договору гарантій та запевнень.
Відповідно до акту приймання-передачі оригіналів документів до договору №GL3N216954_ПВ_188 про відступлення прав вимоги від 24 квітня 2020 року, оригінали виконавчих листів відносно ОСОБА_1 ТОВ «Консалт Солюшенс» не передавались.
Договір відступлення права вимоги укладено у квітні 2020 року, однак обставин у зв`язку з якими ТОВ «Консалт Солюшенс» з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання звернулось лише у листопаді 2021 року, тобто більше ніж через два роки з часу отримання відомостей про відсутність оригіналів виконавчих документів, матеріали справи не містить та під час апеляційного перегляду таких не встановлено.
Стягувач мав безперешкодну можливість реалізувати свої права у межах строку пред`явлення до виконання, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа пропущений без поважних причин, тобто ще до укладання Договору про відступлення прав вимоги № GL3№216954_ПВ_188 за яким Новий кредитор прийняв на себе усі ризики пов`язані із Основними договорами, а згодом і ТОВ «Консалт Солюшенс» втратило права вимоги до ОСОБА_1 , для якого всі зазначені строки вже були пропущені.
У цьому контексті колегія суддів також враховує те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має на меті також забезпечення принципу правової визначеності, оскільки захищає боржника від прострочених вимог стягувача.
11 листопада 2021 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до виконання, посилаючись на те, що в результаті перевірки матеріалів кредитної справи та підготовки передачі виконавчих листів до виконавчої служби на виконання, було встановлено втрату оригіналів виконавчих листів, у зв`язку із чим заявник просив видати дублікати виконавчих листів та поновити строк на їх пред`явлення до виконання.
Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Відповідно до ч. 1 та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VIII) строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, що діяв на момент винесення судового рішення у цивільній справі №2-1008\09 та набрання ним законної сили, було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.
Відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Першому Київському відділі ДВС ОМУЮ з 19 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року перебували виконавчі провадження №4470240 та №44870346 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором та судових витрат, які завершено у порядку п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV.
Крім того, на примусовому виконанні у Лиманському РВ ДВС ГТУЮ Одеської області період з 22 лютого 2016 року по 30 грудня 2016 року повторно перебували виконавчі листи за виконавчими провадженнями №50169844 та №50169844 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором та судових витрат, які були повернуті стягувачу в порядку п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV.
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ПАТ «Комерційний банк «Надра», після повернення виконавчих листів, повторно звертався до виконавчої служби щодо пред`явлення виконавчих листів по справі №504/521/14-ц для виконання з 2016 року, враховуючи, що такі виконавчі листи мали строк пред`явлення до виконання три роки, а тому суд першої інстанції необґрунтовано поновив заявнику пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо ОСОБА_1 .
Також колегія суддів приймає до уваги, що на момент повернення стягувачу ПАТ КБ «Надра» виконавчих листів по даній справі, у 2016 році, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив три роки, а із заявою про поновлення строку ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось лише у 2021 році, тобто, через два роки після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, при цьому у заяві не зазначені будь-які поважні причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.
За таких обставин, заява про видачу дубліката виконавчого листа відносно ОСОБА_1 , на переконання колегії суддів, подана поза межами строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, встановлених чинним законодавством України, ТОВ «Консалт Солюшенс» не надано належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа, не вказані причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не надані докази поважності причин пропуску вказаного строку, тому підстав для задоволення заяви не вбачається.
Крім того, колегією суддів встановлено що заявником разом із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів не було надано достатніх доказів на підтвердження втрати виконавчих листів, на підставі чого суд апеляційної інстанції доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» і у частині видачі дублікатів виконавчих листів.
При цьому, безпідставним є посилання заявника на те, що перебування ПАТ КБ «Надра» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа є поважною причиною для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки така причина пропуску строку не може бути визнана судом поважною.
Вказане відповідає правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 03 грудня 2018 року у справі №683/1070/14.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи у частині, яка переглядається, у зв`язку із чим ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2021 року підлягає скасуванню в частині задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа щодо стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 у справі №504/521/14-ц, та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, - 

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2021 року – скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 у справі №504/521/14-ц, та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 30 грудня 2025 року. 

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе