ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" лютого 2026 р. справа № 300/249/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Суддя Остап?юк С.В.,
за участю секретаря Будзан Ю.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Сметанікова А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 79997789, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – відповідач, орган державної виконавчої служби) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2026 ВП № 79997789.
26.01.2026 суд відкрив провадження за вказаним позовом, а справу призначив до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, встановлених статтями 268, 269, 270, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заявлені позовні вимоги щодо предмета спору обґрунтовані тим, що 15.01.2026 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 79997789 на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 2443 від 19.09.2025, яка в розумінні статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення не набрала законної сили. У зв`язку з чим, вважає, постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2026 ВП № 79997789 протиправною, тому просить її скасувати. 
Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погодився, із посиланням на відповідні норми права та твердження. Просив в задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень, підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження немає, оскільки рішення набрало законної сили (згідно постанови 29.09.2025), а також державний виконавець не вправі вчиняти будь - яких дій до відкриття виконавчого провадження. Обізнаність особи проте, що її було притягнуто до відповідальності без наявного факту вручення особи відповідної постанови не впливає на факт відкриття виконавцем виконавчого провадження, оскільки державний виконавець відкрив виконавче провадження згідно вимог Закону. А підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження відсутні. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.
В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримав, з мотивів, викладених в позовній заяві.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд встановив наступні обставини.
Постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 2443 від 19.09.2025 про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено на громадянина ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (враховуючи пом`якшуючі обставини), що становить 17 000 гривень.
ІНФОРМАЦІЯ_3 , супровідним листом від 11.12.2025 за № 1/2/16228, направив постанову за № 2443 від 19.09.2025 про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яка відповідачем 14.01.2026. 
15.01.2026 головним державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Тарасовою Христиною Миколаївною відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 2443 від 19.09.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 34 000 гривень.
Позивач вважаючи, постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2026 ВП № 79997789 протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" за № 1404-VІІІ.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі – Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження – як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців встановлює стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження". 
Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Вимоги до виконавчого документа визначає стаття 4 Закону № 1404-VІІІ.
Частиною 1 статті 4 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.
Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Частинами 1, 2 статті 12 Закону № 1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до частин 1, 3 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Статтею 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Отже, в розумінні частин першої та третьої статті 307, частин першої та другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. При цьому, лише у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та у порядку примусового виконання такої постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Суд встановив, що ОСОБА_1 постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 2443 від 19.09.2025 про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не отримував, що підтверджується відсутністю, у самій постанові, відмітки про дату отримання ним цієї постанови та його підпису, а також відсутністю будь-яких відомостей про надсилання вказаної постанови позивачу поштовим чи електронним зв`язком.
Таким чином, постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 2443 від 19.09.2025 не була доведена до відома позивача та останній не мав можливості скористатися своїм Конституційним правом щодо її оскарження або добровільно сплатити штраф в розмірі 17 000 гривень, тому суд приходить до висновку щодо передчасності стягнення з позивача в примусовому порядку штрафу в подвійному розмірі, а саме 34 000 гривень.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 2443 від 19.09.2025 та оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2026 ВП № 79997789, постанова стягувача за № 2443 від 19.09.2025 набрала законної сили 19.09.2025, тобто в день її прийняття, що суперечить вимогами вказаних норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також, суд звертає увагу, що у постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 2443 від 19.09.2025 не зазначено строк її пред`явлення до виконання. 
Як зазначено вище, частиною 1 статті 4 Закону № 1404-VІІІ у виконавчому документі зазначаються, серед іншого, строк пред`явлення рішення до виконання. Відсутність зазначення у виконавчому документі строку його пред`явлення до виконання не відповідає вимогам частини 1 статті 4 Закону № 1404-VІІІ. Тому, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею такий виконавчий документ, на підставі частини 4 статті 4 Закону № 1404-VІІІ, повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання.
Таким чином, державний виконавець всупереч вимогам статті 4 Закону № 1404-VІІІ не повернув стягувачу вказаний виконавчий документ без прийняття до виконання, а протиправно відкрив виконавче провадження з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 2443 від 19.09.2025 про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як такої, що не відповідає вимогам частини 1 статті 4 Закону № 1404-VІІІ.
За встановлених в сукупності вищезазначених обставин, суд вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню постанова підлягає скасуванню постанова Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП № 79997789 від 15.01.2026.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач, згідно з квитанцією № 8513-2810-6542-7994 від 17.01.2026, підтвердив сплату судового збору на суму 1 064, 96 гривень за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1 064, 96 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (індекс 77301, проспект Лесі України, будинок 1, місто Калуш, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 38472755) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 79997789 задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП № 79997789 від 15.01.2026.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (індекс 77301, проспект Лесі України, будинок 1, місто Калуш, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 38472755) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення його в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя   Остап`юк С.В. 

Рішення складене в повному обсязі 09 лютого 2026 р.