ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 620/1409/24
адміністративне провадження № К/990/38636/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Уханенка С. А.,
суддів - Кашпур О.В., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року ( головуюча суддя - Баргаміна Н.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року (головуючий суддя - Ключкович В.Ю., судді: Вівдиченко Т.Р., Грибан І.А.),
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ДПС) України (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому за червень 2023 року додаткової винагороди збільшеної до 100 000,00 грн, у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова КМУ № 168);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити на його користь додаткову винагороду за червень 2023 року збільшену до 100 000,00 грн, у відповідності до пункту 1 постанови КМУ № 168.
1.1. Позов обґрунтовано тим, що з травня 2022 року його призвано на військову службу, яку він проходив у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) та в червні 2023 року неодноразово заступав у наряди з охорони державного кордону України. ОСОБА_1 указує, що відповідно до бойових розпоряджень, виконував бойові завдання, поставлені перед ним керівництвом НОМЕР_2 прикордонної застави НОМЕР_3 прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо пошуку, виявлення та знищення диверсійно-розвідувальних груп ворога і виявлення та вогневого ураження повітряних цілей, у зв`язку з чим має право на отримання підвищеної додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн, запровадженої пунктом 1 постанови КМУ № 168, однак таку винагороду у належних йому розмірах відповідачем не виплачено. Посилаючись на те, що через бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) він позбавлений належних йому виплат, передбачених постановою КМУ № 168, просив суд задовольнити позов.
ІІ. Установлені судами обставини справи
2. З 05 травня 2022 року старшого сержанта  ОСОБА_1 мобілізовано на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 та зараховано на військову службу до особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметриста групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на підставі наказу від 05 травня 2022 року № 177-ос. 
3. Згідно з витягом із журналу службово-бойових дій дванадцятої прикордонної застави НОМЕР_3 прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_3 (від 01 січня 2023 року № 47.2/29 дск) за Розділом I «Застосування підрозділів в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій» позивач був задіяний в організації служби за місцем дислокації населеного пункту АДРЕСА_1 з 01 по 22 червня 2023 року.
Підстави: бойові накази начальника НОМЕР_2 прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_3 прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29 травня 2023 року № 352/дск, від 31 травня 2023 року №362/дск; від 04 червня 2023 року № 368/дск, від 07 червня 2023 року № 396/дск, від 10 червня 2023 року № 407/дск, від 13 червня 2023 року № 424/дск, від 16 червня 2023 року № 441/дск, від 19 червня 2023 року № 451/дск. (а.с. 7-8).
4. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19 червня 2023 року № 453-ОС було призупинено військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, виплату всіх видів забезпечення, звільнено з посади та вважається таким, що не виконує (не несе) обов`язки військової служби ОСОБА_1 з 19 травня 2023 року.
Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 травня 2025 року № 42023272320000145 за частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, лист Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 06 червня 2023 року № Т14-787 вих-23 (а.с. 26).
5. Позивач вважає, що має право на збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду за указаний період служби у червні 2023 року, на підставі наданих ним документів, що свідчать про його безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення таких заходів. 
6. Предметом спору у цій справі є відмова військової частини виплатити військовослужбовцю ДПС збільшену додаткову винагороду з розрахунку 100 000,00 грн на місяць, установлену постановою КМУ № 168 за виконання ним бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником. 
ІІІ. Рішення судів першої, апеляційної й касаційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
7. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року, в позові відмовлено. 
7.1. Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не заперечує того факту, що не приймав участь у бойових дія, але стверджує, що ним забезпечувалося здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо на Державному кордоні України шляхом пошуку, виявлення диверсійно-розвідувальних груп, а також з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей. Водночас доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, ОСОБА_1 суду не надав і відповідач їх також не підтверджує.
7.2. Перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, суд апеляційної інстанції зауважив, що доданий позивачем витяг з журналу службово-бойових дій дванадцятої прикордонної застави НОМЕР_3 прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з яким позивач з 01 по 22 червня 2023 року був задіяний в організації служби за місцем дислокації АДРЕСА_1 , будь-якого обґрунтування про те, що інформація, зазначена у цьому витязі з журналу службово-бойових дій, не свідчить про участь позивача саме в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів у розумінні постанови КМУ № 168, а інших доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, матеріали справи не містять.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін
8. Не погоджуючись із судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та задовольнити позов.
9. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки, на думку заявника, суди першої та апеляційної інстанції порушили норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та у зв`язку з чим, оскаржувані рішення підлягають касаційному перегляду на підставі частини четвертої у взаємозв`язку із підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
10.1. Так,  ОСОБА_1 указав, що наданими ним доказами спростовуються обставини, на які посилається відповідач, а саме наданими ним копіями бойових наказів, з грифом «ДСК», відповідно до яких начальником дванадцятої прикордонної застави ОСОБА_2 та його заступником ОСОБА_3 , ставилися накази прикордонним нарядам в складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виконувати бойові завдання з виявлення та знищення диверсивно-розвідувальних груп противника у періоди з 01 по 04 червня 2023 року, з 07 по 10 червня 2023 року та з 19 по 22 червня 2023 року. В цих наказах також указано, що у разі виявлення противника (ДРГ), нанести йому максимальне ураження зі всіх видів зброї. Керівництво боєм здійснювати старшому прикордонного наряду: головному сержанту ОСОБА_9 та негайно здійснити доповідь по обстановці по наявних засобах зв`язку черговому та особі, яка віддала наказ. Проте, ці документи не досліджувалися судами попередніх інстанцій і у судових рішеннях відсутня правова оцінка зазначеним доказам.
10.2. Позивач наголошує, що копії зазначених бойових наказів підтверджують, що ці документи мають гриф обмеження «ДСК», а не «Таємно», на чому наполягає представник відповідача і це, на його думку, свідчить про небажання відповідача надати витребувані судом докази та умисне їх приховування від суду, що свідчить про невиконання військовою частиною НОМЕР_1 ухвали суду від 29 лютого 2024 року.
10.3. Заявник касаційної скарги, з посиланням на висновки Верховного Суду у справі № 640/9782/21, зауважує, що необхідні документи (бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по- батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах) не можуть знаходитися у позивача, оскільки зазначені документи оформлюються начальником (командиром) підрозділу, де проходить службу військовослужбовець. 
10.4. Так, у постанові Верховного Суду від 20 березня 2023 року у справі № 640/9782/21, Суд додатково акцентував увагу на тому, що він вже неодноразово наголошував, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути визначені судами на підставі повно і всебічно установлених обставин в адміністративній справі.
11. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2024 року визначено склад колегії суддів для розгляду касаційної скарги: головуючий суддя - Губська О.А., судді: Мацедонська В.Е., Білак М.В.
12. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 за пунктом 1частини четвертої статті 328 КАС України, з тих підстав, що зазначена справа стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, виходячи з обставин, установлених судами у цій справі.
13. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2024 року направлено учасникам справи поштовим зв`язком та через підсистему «Електронний суд» і доставлено до електронного кабінету відповідача 25 листопада 2024 року о 19:45, проте відзив на касаційну скаргу від ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) не надійшов.
14. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Губської О.А., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2024 року визначено інший склад колегії суддів для розгляду касаційної скарги: головуючий суддя - Уханенко С.А., судді: Кашпур О.В., Соколов В.М.
V. Джерела права й акти їхнього застосування
15. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
16. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який установлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі (далі - Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
17. Частиною четвертою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
18. За змістом частини першої статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року № 661-IV (далі - Закон України «Про Державну прикордонну службу України») Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
19. Частиною першою статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
20. Умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством (стаття 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України»).
21. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 533 затверджено Положення про Адміністрацію Держприкордонслужби (далі - Положення № 533) пунктом 1 якого установлено, що Адміністрація Держприкордонслужби є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
22. Відповідно до пункту 5 Положення № 533 Адміністрація Держприкордонслужби з метою організації своєї діяльності, зокрема: організовує планово-фінансову роботу в апараті Адміністрації Держприкордонслужби, органах Держприкордонслужби, на підприємствах, в установах, що належать до сфери її управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку в установленому законодавством порядку; забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів; контролює діяльність органів Держприкордонслужби, підприємств, установ, що належать до сфери її управління.
23. Відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про Державну прикордонну службу України» та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, що визначають види та розміри надбавок для виплат військовослужбовцям було розроблено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 (далі - Інструкція № 558).
23.1. Цією Інструкцією № 558, зокрема, визначено порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби.
24. Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України зобов`язано невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
25. Пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
26. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв постанову №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 217 і від 22 березня 2022 року № 350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
27. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (що набрала чинності 19 липня 2022 року та, за умовами пункту 2 цієї постанови, застосовується з 24 лютого 2022 року) затверджено низку змін до постанови КМУ № 168, зокрема у пункті 1 в абзаці 1 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно» замінив словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; крім того, постанова КМУ № 168 доповнена пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».
28. 30 липня 2022 року Адміністрація ДПС, посилаючись на пункт 2-1 постанови КМУ №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», який був уведений в дію з 01 серпня 2022 року (далі - наказ Адміністрації ДПС №392-/0/81-22-АГ), а з 01 грудня 2022 року був уведений в дію наказ Адміністрації ДПС від 09 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - наказ Адміністрації ДПС № 628/0/81-22-АГ), в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.
29. До 01 лютого 2023 року виплата військовослужбовцям Держприкордонслужби додаткової винагороди, установленої постановою КМУ № 168 здійснювалася з урахуванням положень наказів Адміністрації ДПС від 31 березня 2022 року №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» та від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168».
30. З 01 лютого 2023 року ці питання врегульовані Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ від 26 січня 2023 року № 36 (далі - Порядок № 36), який втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ від 01 вересня 2023 року № 726, яким замість цього Порядку затверджено Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби України, що із змінами та доповненнями діють і дотепер.
31. Підпунктом 3 пункту 2 вказаного Порядку визначено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
32. Згідно з пунктом 3 Порядку № 36 встановлено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;
8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
33. У пункті 4 Порядку № 36 закріплено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
34. За умовами частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 74 КАС України).
35. За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі .
VI. Позиція Верховного Суду
36. Питанням, яке суд касаційної інстанції має вирішити в межах розгляду цієї справи, є перевірка обґрунтованості доводів касаційної скарги про незастосування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, сформованих у постанові від 20 березня 2023 року (справа № 640/9782/21) за подібних обставин. 
37. Відповідаючи на це питання, Верховний Суд зауважує, що застосовність висновків Суду повинно здійснюватися через призму норми права, яка діє у часі та впливає на врегулювання спірних правовідносин, а відповідно і вирішення спору, проте у наведеному заявником прикладі справи відсутні будь-які спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом, оскільки у справі № 640/9782/21 предметом оскарження були податкові повідомлення-рішення, а висновки Верховного Суду стосуються податкових правовідносин. 
38. Разом з тим, аналізуючи обставини справи, що розглядається, Верховний Суд зазначає, що вирішуючи подібні спори у такій категорії справ, суди насамперед надають правову оцінку доказам, що були надані учасниками на підтвердження своїх доводів, оскільки результат вирішення такої справи, обумовлений саме попередньою правовою оцінкою доказів судами першої та апеляційної інстанцій та встановлення усіх обставин справи, що мають значення для вирішення такого спору.
39. Ключовими аргументами касаційної скарги є те, що наданими позивачем копіями бойових наказів від 18 травня 2023 року № 297, від 07 червня 2023 року № 396 та від 19 червня 2023 року № 451 ( з грифом «ДСК»), підтверджується його участь у бойових (спеціальних) завданнях, зокрема, з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, а висновки судів попередніх інстанцій з посиланням на те, що записи у журналі службово-бойових дій не свідчать про участь позивача саме у бойових діях або забезпеченні заходів у розумінні постанови КМУ № 168 та призупинення військової служби за наказом від 19 червня 2023 року № 453-ОС не ґрунтуються на повному та всебічному встановленні обставин, що мають істотне значення для вирішення цього спору.
40. Подібне питання вже було предметом розгляду Верховного Суду у справі № 480/7815/23, який у контексті спірних правовідносин та за подібних обставин, констатував, що з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої постановою КМУ № 168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні постанови КМУ № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» та документального підтвердження цих обставин. Також у контексті обставин, установлених у цій справі, Суд указав, що встановлення права позивача на додаткову виплату до 100 000,00 грн потребує комплексної оцінки виконуваних завдань і наявних доказів у контексті відповідного наказу та порядку (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року).
41. Отже, реалізація права військовослужбовця ДПС на отримання збільшеної винагороди, установленої постановою КМУ № 168 перебуває у прямій залежності від результатів доведення підстав виникнення такого права. Це означає, що визначальним є встановлення факту виконання військовослужбовцем ДПС певного виду бойових (спеціальних) завдань у певний період, оскільки виплата такої винагороди залежить від попереднього установлення/доведення в судовому порядку обставин, за яких таке право виникає.
42. Повертаючись до обставин справи, що розглядається Верховний Суд зауважує, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій насамперед виходили з того, що позивачем було надано лише витяг з журналу службово-бойових дій, в якому відсутня інформація, що свідчить про участь позивача саме в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів у розумінні постанови КМУ № 168, а інших доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, матеріали справи не містять.
43. Разом з тим, у доданому до матеріалів справи витягу з журналу службово-бойових дій містяться записи, з посиланням на бойові накази начальника НОМЕР_2 прикордонної застави (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_3 прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29 травня 2023 року № 352/дск, від 31 травня 2023 року №362/дск; від 04 червня 2023 року № 368/дск, від 07 червня 2023 року № 396/дск, від 10 червня 2023 року № 407/дск, від 13 червня 2023 року № 424/дск, від 16 червня 2023 року № 441/дск, від 19 червня 2023 року № 451/дск.
43.1. Крім того, в ході розгляді цієї справи позивачем додатково надано світлокопії наказів № 297/дск, № 396/дск та № 451/дск.
44. Верховний Суд вже неодноразово звертав увагу на те, що оцінка усіх доказів у таких справах має істотне значення для правильного вирішення цього спору, а указані документи є документами, на підставі яких, відповідно до пункту 4 Порядку № 36 , здійснюється підтвердження участі військовослужбовця ДПС у бойових діях і заходах, а тому ігнорування змісту цих документів позбавляє суд можливості повно та об`єктивно встановити всі обставини справи. 
44.1. Зміст указаних в журналі бойових наказів не були предметом судового дослідження, отже, суди першої та апеляційної інстанцій не здійснили належним чином перевірки інформації, указаної в журналі, не дослідили первинних документів (бойові накази), на які є посилання у цьому документі, та не з`ясували, чи дійсно такі документи існують і чи вони були належним чином оформлені та збережені.
44.2. Таким чином, судами попередніх інстанцій за спірний період зроблено висновок на підставі інформації, наданої відповідачем, а не на основі оригінальних документів (бойових наказів, журналів бойових дій та рапортів командирів), які б достовірно підтверджували чи спростовували факт безпосередньої участі позивача у таких заходах. Отже, суди не дослідили ключове питання, з якого власне й виник спір, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, а саме: які саме завдання, за якою посадою та в яких умовах виконував позивач у червні 2023 року та чим це підтверджується. 
45. Верховний Суд ураховує, що надані позивачем світлокопії наказів № 297/дск, № 396/дск та № 451/дск відносяться до матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зберігання яких здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736 «Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших», однак зауважує, що відповідно до принципу офіційного з`ясування обставин справи, суд наділений повноваженнями самостійно витребовувати відповідні накази.
46. Що стосується наказу від 19 червня 2023 року № 453-ОС, згідно з яким з 19 травня 2023 року призупинено військову службу ОСОБА_1 з тих підстав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2025 року щодо нього унесено запис № 42023272320000145 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення за частиною п`ятою статті 407 КК України, то Верховний Суд зауважує, що такий документ необхідно оцінювати одночасно із записами в журналі службово-бойових дій, які, зокрема, містять інформацію про те, що з 19 по 22 червня 2023 року позивач був задіяний в організації служби за бойовим наказом від 19 червня 2023 року № 451/дск. Тобто обидва документа містять протилежну інформацію стосовно ОСОБА_1 в цей період.
47. Ураховуючи те, що в силу приписів частини другої статті 77 КАС України обов`язок надати докази, що свідчать про необґрунтованість заявлених позивачем вимог покладено на відповідача, а будь-яка інформація стосовно спору має бути підтверджена належними та допустимими доказами, Верховний Суд вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про недоведеність участі позивача у бойових діях (здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання бойових завдань) такими, що не ґрунтуються на належно встановлених обставинах справи.
48. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд констатує, що у справі, що розглядається, не було належним чином з`ясовано питання щодо участі позивача у червні 2023 року у бойових діях або забезпеченні ним здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, відповідно до первинних документів, з урахуванням вимог пунктів 3, 4 Порядку № 36.
49. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
50. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим судові рішення підлягають скасуванню, а справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
51. Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно встановити які саме завдання, за якою посадою і де (на якому напрямку) виконував позивач у червні 2023 року та у які періоди і чим це підтверджується, з урахуванням усіх доказів, наданих учасниками спору на підтвердження їхніх позиції, а також додатково витребувати інші докази, на які є посилання у наданих сторонами документах.
VІI. Судові витрати
52. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139, 140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
3. Судові витрати не розподіляються.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя : С.А. Уханенко
Судді: О.В. Кашпур
В.М. Соколов