Справа №585/785/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга В. О.	
Номер провадження 33/816/152/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2025, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору,- 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2025, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 15.02.2024 о 17.44 год в м. Ромни Сумської області по вул. Гетьмана Мазепи, 1 керував автомобілем Peugeot 308 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, млява мова, від освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився у визначеному законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

З таким рішенням суду ОСОБА_1 не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2025 скасувати, а провадження відносно нього закрити з підстав відсутності складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що суд першої інстанції у рішенні не вказав, якими доказами підтверджується його вина та врахував протокол про адміністративне правопорушення, який на думку ОСОБА_1 , складений поліцією з рядом грубих порушень.
ОСОБА_1 наголошував, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнає, порушень правил ПДР України не допускав і транспортним засобом 15.02.2024 не керував. Переконаний, що відео долучене до протоколу з істотними порушеннями, не відомою особою та воно не містить підтвердження факту керування ним – ОСОБА_1 авто. 
Зауважував, що поліцейського Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 суд не допитав, оскільки той не з`являвся до суду на виклики. Вказане, на думку ОСОБА_1 , свідчить про не спростування його – ОСОБА_1 пояснень та пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутні в день події 15.02.2024 та при складенні поліцією протоколу. Також, ОСОБА_1 звертав увагу і на те, що поліцією до протоколу не додано акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за підписом двох понятих, участь яких є обов`язкова. 
За таких обставин, ОСОБА_1 вважав, що до відповідальності він притягнутий безпідставно, а тому оскаржувана ним постанова суду має бути скасована як незаконна. 

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи її учасники повідомлялись як шляхом поштових відправлень за місцем їх проживання так і з повідомленням на офіційний сайт Сумського апеляційного суду. Захисник ОСОБА_5 про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить письмова розписка про вручення йому поштового відправлення. 
Водночас до апеляційного суду не з`явились ні захисник Цимбал В.І. ні особа, інтереси якої він представляє ОСОБА_1 , причин не явки не повідомили та клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату не заявили.
За таких обставин, з метою дотримання розумних строків апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи без участі її учасників.

Тому, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також доводи апеляційної скарги захисника апеляційний суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 15.02.2024 о 17.44 год в м. Ромни Сумської області по вул. Гетьмана Мазепи, 1 керував автомобілем Peugeot 308 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, млява мова, від освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився у визначеному законом порядку.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи поданої скарги, апеляційний суд з правильністю встановлених судом фактичних обставин справи погоджується.
Так, з матеріалів слідує, що в суді першої інстанції свою вину у вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не визнав та пояснював, що того дня він з товаришем трішки випивали в кафе, він зателефонував братові щоб він підвіз їх додому. Брат підвозив його з дітьми додому і вийшов конфлікт. За кермом автомобіля був його брат - ОСОБА_4 . В автомобілі на той час ще був ОСОБА_3 та ще були його неповнолітні діти, 15 років і 5 років. На час зупиники автомобіля поліцією він сидів позаду з дитиною на руках. На передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_6 . Як поліцейські зупиняли автомобіль він не бачив. Автомобіль належить ОСОБА_7 , він інколи користується цим автомобілем. Він пояснював поліцейським що він не керував автмобілем. Чому на нього склади протокол він не знає, в них раніше з цим поліцейським були конфлікти з цим поліцейським, то за номери, то ще за щось. Протокол складали без нього, він стояв неподалік, пив каву. Поліцейський щось йому роз`яснював, а він говорив поліцейському що не керував автомобілем. Автомобіль зупинили біля входу в парк з боку колишнього заводу АТС. Каву він пив біля магазину, що неподалік колишнього приміщення Пенсійного фонду. Поліцейський на нього склав протокол, бо має неприязні стосунки. Посвідчення водія у нього є.
З метою об`єктивного вирішення справи судом першої інстанції також було вислухано пояснення свідка ОСОБА_4 та допитано свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . 
Також судом першої інстанції була взята до уваги і розписка ОСОБА_4 , який зобов`язався доставити транспортний засіб Пежо 308 до місця його перебування, довідку інспектора САП Роменського РВП ГУНП в Сумській області відповідно до якої ОСОБА_1 водійського посвідчення не отримував. 
Крім того, судом першої інстанції був належним чином досліджений відеозапис, якому суд дав детальну оцінку і поклав в основу свого рішення.
За таких обставин, не зважаючи на позицію ОСОБА_1 , що ним не було вчинено адміністративне правопорушення та про відсутність доказів, неналежні відеозаписи, неналежне складання протоколу, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що провина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.02.2024 року серії ААД № 284629 та відеозаписом який мається в матеріалах справи, який відображає всі обставини даної події та того факту, що ОСОБА_1 з моменту зупинки інспекторами поліції його транспортного засобу своїми діями будь-яким чином намагався уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 
З матеріалів справи слідує, що в суді першої інстанції вже виступали предметом оцінки доводи ОСОБА_1 , про які він також повторювався вже в апеляційній скарзі, що він не керував транспортним засобом, а керував його брат ОСОБА_4 , та що протокол складено не в присутності особи, та інші доводи щодо його невинуватості, однак суд дійшов обгрунтованого висновку, що вони спростовуються матеріалами справи та відеозаписом. 
Зокрема, як правильно зауважив суд, відеозаписом доведено що транспортний засіб, в якому їхав ОСОБА_8 здійснював рух по вул. Гетьмана Мазепи в бік вул. Гостиннодвірської в м. Ромни, а автомобіль поліції їхав позаду і подав сигнал зупинки, на що автомобіль здійснив з`їзд з проїзної частини і зупинився поряд з входом в парк з вул. Г. Мазепи. На відео видно, як з зупиненого транспортного засобу ніхто не виходив близько 2 хвилин, поліцейські світили ліхтариком у вікна автомобіля, та стукали, після чого з заднього пасажирського сидіння вийшов чоловік, яким виявився саме ОСОБА_1 . При цьому на відео, короткочасно видно пусте сидіння водія. Також видно, що ОСОБА_4 з`явився на місці події більше ніж через 8 хвилин, з моменту зупинки автомобіля і підходить до поліцейських не з боку автомобіля, яким він начебто керував, а з боку поліцейського автомобіля. При цьому він лише один раз повідомив поліцейським, що то він керував транспортним засобом, проте на зауваження поліцейського, що все зафіксовано на відеозаписі і з автомобіля ніхто не виходив, крім двох нетверезих осіб, не пояснив поліцейському чому він відразу не вийшов з автомобіля, не надав документів і де він був весь цей час. Крім цього, перше питання поліцейського: хто керував транспортним засобом? було поставлене коли ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні автомобіля, тобто його чули всі особи, які були присутні в салоні автомобіля, але ОСОБА_4 , який за його словами керував автомобілем, і на той час напевно мав бути в автомобілі, не надав відповіді що саме він керував ТЗ. Крім цього, за весь час спілкування поліції з присутніми, ОСОБА_4 більше ні разу не сказав, що то він керував автомобілем і не пояснив чому він не відчинив водійські дверцята і не надав документи відразу після зупинки автомобіля. 
Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що та обставина, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_1 , а не інша особа, яка була в салоні автомобіля – ОСОБА_3 , підтверджується перш за все показами самого свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні пояснив, що того дня він був випивши, ... він ще біля магазину, що біля пожежної частини сів в автомобіль і заснув, а прокинувся вже коли поліцейські питали його щось. Крім цього, з показів самого ОСОБА_1 вбачається що він інколи користувався цим автомобілем, що не заперечувалося і власником автомобіля, отже саме він керував автомобілем і цього дня.
Також з досліджених як судом першої, так і апеляційної існатнції доказів вбачається, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте ОСОБА_1 уникав відповіді, ставлячи запитання інспектору, йому було роз`яснено його права та що відносно нього буде складено і постанову і протокол. Отже ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку.
Щодо показів допитаних в суді першої інстанції свідків, то до них суд також обгрунтовано поставився критично, оскільки детальний аналіз відеозапису, дає підстави стверджувати що покази допитаних свідків неправдиві. Крім цього всі допитані свідки є друзями або родичами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Що стосується допиту свідка ОСОБА_2 , - поліцейського який складав протокол, і якого суд першої інстанції не зміг допитати, і про що наголошував апелянт у своїй скарзі, то з матеріалів справи слідує, що цього свідка суд викликав більше 8 разів і жодного разу він не прибув, у зв`язку з чим, задля запобіганню порушенню строків розгляду справи, суд дійшов обгрунтованого висновку, що з метою дотримання розумних строків судового розгляду, справу слід завершувати без допиту цього свідка. В апеляційній скарзі апелянтом не вказано, як зазначена обставина вплинула на законність та обгрунттованість оскаржуваного рішення суду. 
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджував, що поліцією до протоколу не додано акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за підписом двох понятих, участь яких є обов`язкова, що апеляційний суд порушенням визнати не може, оскільки до відповідальності ОСОБА_1 притягується саме за порушенн ним п. 2.5 ПДР України.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відповідно в його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.