ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/205/25 пров. № А/857/13160/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі №300/205/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,-
суддя у І інстанції Григорук О.Б.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася у Івано-Франківський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 25.11.2024 № 092650001120 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до страхового стажу період з 01.01.2022 по 31.12.2022 та призначити пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з 19.11.2024.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач протиправно прийняв оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки безпідставно не зарахував позивачу до страхового стажу період з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року адміністративний позов було задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яке у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що між позивачем та ГУ ПФУ в Івано-Франківській області жодних правовідносин не виникло, оскільки ГУ ПФУ в Івано Франківській області не прийнято рішень та не вчинено дій чи допущено бездіяльності, що призвели б до порушення прав позивача, які потребували б судового захисту.
На думку скаржника, пенсійним органом правомірно винесено відмовне рішення повивачу, так як за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 період з 01.01.2022 по 31.12.2022 року відображений в обліковій картці ОСОБА_1 та не підтверджений сплатою внесків, а отже не може бути врахований до страхового стажу. Окрім того стверджує, що питання про наявність підстав для призначення пенсії відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, при цьому суд не обраховує стаж роботи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання призначити пенсію.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.11.2023 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком та доданими до заяви документами.
Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 27.11.2023 № 092650001120 відмовлено позивачу в призначені пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, враховано страховий стаж 18 років 11 місяців 18 днів.
26.12.2023 позивач уклала типовий договір № О2309109100010 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 на загальну суму 38324 грн.
Відповідно до платіжної інструкції від 26.12.2023 № 35 на виконання умов типового договору від 26.12.2023 № О2309109100010 позивачем сплачено суму єдиного внеску 38324 гривні.
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 19.11.2024 та від 20.02.2024, згідно типового договору від 26.12.2023 № О2309109100010 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 відсутня інформація про сплату внесків.
На звернення позивача від 16.08.2024, Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області відповіддю від 20.08.2024 № 10012/6/09-19-24-04-06 повідомило позивача, що при реєстрації договору від 26.12.2023 № О2309109100010 виникла технічна помилка, яка призвела до подвоєння відображеного графіку нарахування по договору, при усуненні даної помилки заявницю буде проінформовано.
19.11.2024 позивач повторно звернулася до територіального органу Пенсійного фонду з заявою від 19.11.2024 про призначення пенсії за віком, до заяви, серед інших документів, додала договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та квитанцію про сплату ЄСВ.
ГУ ПФУ в Харківській області, за принципом екстериторіальності, оскаржуваним рішенням від 25.11.2024 № 092650001120 відмовило позивачу у призначенні пенсії з обґрунтувань відсутності необхідного страхового стажу (від 20 до 30 років). Враховано страховий стаж 19 років 0 місяців 18 днів. За доданими документами до загального страхового стажу не зараховано період з 01.01.2022 по 31.12.2022 (повний період з 01.12.2021 по 01.12.2022) згідно типового договору від 26.12.2023 № О2309109100010 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5.
Вважаючи таке рішення протиправним, ОСОБА_1 звернулася із цим позовом до суду.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2023 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV).
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Як передбачено частиною 1 статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, серед інших, за принципом добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування осіб, за яких не здійснюється/не здійснювалася сплата страхових внесків, а також права на додаткову сплату страхових внесків за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно частини 3 статті 8 Закону № 1058-IV особи, які добровільно сплачували страхові внески в порядку та розмірах, встановлених законом, до солідарної системи та/або накопичувальної системи пенсійного страхування, мають право на умовах, визначених цим Законом, на отримання пенсії і соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду та/або на отримання довічної пенсії чи одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування.
Частиною 1 статті 12 Закону № 1058-IV передбачено, що особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Зазначені особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Згідно з частиною 3 статті 15 Закону № 1058-IV страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Згідно з частиною 5 статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI договором про добровільну участь може бути передбачена одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року). Сума сплаченого єдиного внеску за кожен місяць такого періоду не може бути меншою за мінімальний страховий внесок на дату укладення договору, помножений на коефіцієнт 2.
В усіх випадках ця сума не може бути більшою за суму єдиного внеску, обчисленого виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої на дату укладення договору.
Одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, передбачена цією частиною, може бути здійснена за окремим договором, укладеним у порядку, передбаченому частинами першою, третьою та четвертою цієї статті.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону № 1058-IV).
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3 статті 24 Закону № 1058-IV).
Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
Відповідно до пункту 1 розділу III Положення № 10-1 з метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки.
Пунктами 1, 2 розділу IV Положення № 10-1 визначено, що реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Судом встановлено, що рішенням пенсійного органу від 25.11.2024 за доданими документами до загального страхового стажу не зараховано позивачу період з 01.01.2022 по 31.12.2022 (повний період з 01.12.2021 по 01.12.2022) згідно типового договору від 26.12.2023 № О2309109100010 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, з обґрунтувань що відсутня інформація про сплату страхових внесків у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5.
Згідно платіжної інструкції від 26.12.2023 № 35 на виконання умов типового договору від 26.12.2023 № О2309109100010 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 на загальну суму 38324 гривні позивачем сплачено суму єдиного внеску 38324 грн.
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 19.11.2024, від 20.02.2024 згідно типового договору від 26.12.2023 № О2309109100010 за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 відсутня інформація про сплату внесків.
Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, платіжною інструкцією від 26.12.2023 № 35 підтверджено сплату позивачем суми єдиного внеску 38324 грн на виконання умов типового договору від 26.12.2023 № О2309109100010 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 на загальну суму 38324 гривні.
При цьому, внаслідок технічної помилки, яка призвела до подвоєння відображеного графіку нарахування по договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) позивач позбавлена соціальної захищеності та страхового стажу.
Суд апеляційної інстанції підтримує позицію суду першої інстанції, що позивач не повинна відповідати за технічну помилку, яка призвела до подвоєння відображеного графіку нарахування по договору, та вказане не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача періоду добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
А отже, спірний період згідно типового договору № О2309109100010 від 26.12.2023 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) з 01.01.2022 по 31.12.2022 правомірно зарахований судом першої інстанції до страхового стажу позивача.
Таким чином, врахувавши до страхового стажу спірний період, позивач має достатній вік та стаж для призначення пенсії за віком відповідно статті 26 Закону № 1058-ІV.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а спірний період одноразової сплати єдиного внеску слід врахувати до страхового стажу позивача та зобов`язати пенсійний орган призначити позивачу пенсію.
Проте, зважаючи на висновок Верховного суду у постанові від 08.02.2024 при розгляді справи № 500/1216/23, апеляційний суд зауважує, що дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії відповідно статті 26 Закону № 1058-ІV, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що приймав рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії.
Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак помилково зобов`язав ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити пенсію позивачу, а тому оскаржуване рішення суду слід змінити та виключити таке зобов`язання із його резолютивної частини.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі №300/205/25 змінити та третій абзац його резолютивної частини викласти у такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період згідно типового договору від 26 грудня 2023 року № О2309109100010 з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року та призначити пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV з 19 листопада 2024 року».
У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі №300/205/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин