Єд. унік. № 243/11224/25
Провадження № 3/243/26/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

13 січня 2026 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 о 15 годині 09 хвилин в м.Слов`янську, вул.Вокзальна, біля буд.8 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння . Огляд проводився за згодою водія у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджує висновок лікаря нарколога № 584, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник Прокопцев С.В. в судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, надані відеозаписи не є безперервними, з відеофіксації видно, що ОСОБА_1 сидить в автомобілі, який знаходиться на узбіччі дороги, ніякого факту керування або зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. Окрім того, підстави для зупинки транспортного засобу згідно ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» були відсутні. Вказав, що огляд водія на стан сп`яніння (алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння) повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами огляд провести в закладах охорони здоров`я.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив. 
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні “Пономарьов проти України” від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що “сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження”.
Окрім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справ про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджена:
?даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 090595 від 17.11.2025, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 17.11.2025 о 15 годині 09 хвилин в м.Слов`янську, вул.Вокзальна, біля буд.8 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за згодою водія у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджує висновок лікаря нарколога № 584, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
?направленням на огляд, за змістом якого 17.11.2025 о 15-15 год. ОСОБА_1 був направлений для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, результат огляду – висновок № 584;
?висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 584 від 18.11.2025, за змістом якого ОСОБА_1 17.11.2025 о 15-40 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння;
?відеозаписом, доданим до протоколу, з якого вбачається, що рухається службовий автомобіль поліції, який згодом зупиняється, поліцейський виходить з автомобіля та прямує до транспортного засобу ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стоїть на узбіччі дороги з увімкненою аварійною сигналізацією, за кермом вказаного автомобіля перебуває ОСОБА_1 . Далі поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про те, що ним був зупинений транспортний засіб ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 через несправність правого стоп-сигналу. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено водія та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водій відмовився від огляду на місці за допомогою газоаналізатора та погодився пройти огляд в медичному закладі (12-15 хвилина відеозапису), після чого поліцейські та водій попрямували до медичного закладу. В медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння;
?рапортом поліцейського В.Сисоєва, за змістом якого під час патрулювання був зупинений транспортний засіб ВАЗ 21061 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомлено водія та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі м.Слов`янськ. В медичному закладі водій пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, результат позитивний, висновок № 584. Водія від керування відсторонено, складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП;
?витягом з бази ГСЦ, за змістом якого ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 .
За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доведеність його вини. Доводи захисника необґрунтовані, адже процедура виявлення ознак сп`яніння та пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння згідно ст.266 КУпАП була дотримана в повному обсязі. Слід зазначити, що після відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням газоаналізатору водій погодився пройти огляд у медичному закладі, що є його правом. Доводи захисника, що відеозапис з місця події, нібито, не є безперервним та послідовним, не є обґрунтованими, оскільки перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суддя вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Суддя наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з несправністю правого стоп-сигналу, тобто відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», про що поліцейський повідомив водія (встановлено з відеозапису). Крім того, ні самим ОСОБА_1 , ні його захисником не надано доказів встановлення незаконності зупинки транспортного засобу, а також доказів оскарження таких дій працівників поліції. 
Доводи сторони захисту, щодо визнання відеозапису недопустимим через його не безперервність не є слушними, оскільки закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, оформлення матеріалів адміністративного матеріалу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Так, з доданих до протоколу матеріалів, зокрема, відеозапису слід встановити, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним, адже відеозаписом зафіксовано рух службового автомобілю поліції, його зупинку, після чого поліцейський попрямував до транспортного засобу, що знаходився на узбіччі в статичному стані з увімкненою аварійною сигналізацією, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , який жодного разу під час спілкування з поліцейським не заперечував ані факт керування транспортним засобом, ані факт його зупинки. Окрім того, під час спілкування з поліцейськими пасажир зупиненого транспортного засобу пояснював, що ОСОБА_1 віз його до травмпункту у зв`язку з переламом ноги, оскільки він сам не міг керувати автівкою, вказані обставини жодним чином не оспорювалися ОСОБА_1 . Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до положень ст.266 КУпАП.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
З урахуванням наведеного, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 17000 грн.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2026).
Таким чином, в порядку ст. 401 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 401, 247, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумі доходів громадян в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), який перерахувати на р/р UA198999980313090149000005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави на рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.).
Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. 
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання – 3 (три) місяці.

Суддя Н.О. Дюміна