Справа № 991/11844/25
Провадження 1-кс/991/11934/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2025 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 і захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) ОСОБА_3 
про продовження строку дії обов`язків, покладених на 
ОСОБА_4 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у російській федерації, громадянин України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є народним депутатом),
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27/частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі-КК)
у кримінальному провадженні №52025000000000092 від 20.02.2025 
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис судового провадження.
17.11.2025 до ВАКС надійшли клопотання прокурора САП ОСОБА_3 (далі- прокурор) про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваних у кримінальному провадженні №52025000000000092 від 20.02.2025, для розгляду яких відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судових справах № 991/11844/25 (провадження 1-кс/991/11934/25), №991/11845/25 (провадження 1-кс/991/11935/25), №991/11846/25 (провадження 1-кс/991/11936/25), які ухвалою суду об`єднано в одне судове провадження із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи № 991/11844/25 (провадження 1-кс/991/11934/25) та 18.11.2025 здійснено судовий розгляд із постановленням ухвали за результатом розгляду кожного клопотання.
2. Короткий виклад клопотання і позицій учасників судового провадження.
2.1. Прокурор у клопотанні просив: «1. Продовжити на 2 місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, громадянина України, з вищою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 - відповідно до інформації у реєстрі нерухомого майна), раніше не судимого, відповідно до ухвали слідчого судді ВАКС від 24.09.2025 у справі №991/9641/25, а саме: 1) не відлучатися за межі Київської та Хмельницької областей, з можливістю проїзду через Житомирську та Вінницьку області, без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування та/або прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво (залежно від стадії кримінального провадження); 2) прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування та/або прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду; 3) повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво про зміну свого місця проживання та/або роботи (залежно від стадії кримінального провадження); 4)        утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні із свідками ОСОБА_8 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_9 (народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ); 5) здати на зберігання детективам НАБУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; 6)        носити електронний засіб контролю»,
що обґрунтовувалось зокрема таким: «Слідчою групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52025000000000092 від 20.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.
Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування встановлено, що не пізніше жовтня 2021 року ОСОБА_10 (матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження), будучи радником Офісу Президента України, вирішив створити організовану групу з метою заволодіння грошима акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - AT «Укрзалізниця», Товариство) під час проведення останнім публічних торгів (або за прямими договорами) із закупівлі товарних матеріальних цінностей для власних потреб у виробничо-господарській діяльності шляхом завчасного погодження учасниками організованої групи переможців торгів, забезпечення акцепту їх пропозицій та укладання договорів із ними, умисного створення умов з уникнення реальної конкуренції під час проведення публічних торгів, надання контрольованим організованій групі товариствам переваг порівняно з альтернативними постачальниками товарної продукції та створення для неконтрольованих групою постачальників додаткових перешкод (бар`єрів), які усували можливість участі у публічних закупівлях AT «Укрзалізниця» або суттєво її ускладнювали.
До складу організованої групи ОСОБА_10 залучив раніше знайомого ОСОБА_11 (матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження), який в свою чергу залучив ОСОБА_12 (матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_13 , яким була визначена роль та виконання функції кураторів за філією «Центр забезпечення виробництва» AT «Укрзалізниця» (надалі - філія ЦЗВ, ЦЗВ) як структурного підрозділу Товариства, який забезпечував проведення централізованих закупівель товарної продукції на користь Товариства.
Так, в залежності від існуючого попиту та пропозиції на ринках товарів, що поставляються для AT «Укрзалізниця» через філію ЦЗВ, концентрації їх виробництва, логістичних витрат, інших економічних факторів, розміру (обсягу) договорів, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 повинні були висувати до представників суб`єктів господарювання вимогу повернення частини грошей, одержаних від AT «Укрзалізниця» у вигляді неправомірної вигоди у розмірі від 2 % до 15 % від вартості / суми оплачених та фактично отриманих грошей.
З моменту утворення організованої групи і до фактичного припинення злочинної діяльності у травні 2023 року до складу організованої групи епізодично залучалися інші службові особи AT «Укрзалізниця», які з метою збереження займаних посад та систематичного одержання неправомірної вигоди від членів організованої групи сприяли останнім у вчиненні окремих злочинів.
Зокрема, було залучено першого заступника директора філії ЦЗВ ОСОБА_6 , якому за використання свого службового становища всупереч економічним інтересам державного підприємства, зокрема за: (1) укладання договорів від імені Товариства з підконтрольними організованою групою постачальниками на поставку товарної продукції за цінами, що містили предмет заволодіння, зокрема, шляхом їх встановлення понад ринкову вартість товару, (2) передання комерційної таємниці учасникам організованої групи стосовно альтернативних - постачальників товарної продукції, (3) створення умов для унеможливлення перемоги у публічних закупівлях таких конкурентів, (4) своєчасну видачу розпоряджень на адресу підконтрольних постачальників та складання заявок на оплату поставленої продукції, - ОСОБА_14 передавав неправомірну вигоду як винагороду за участь у таких злочинах.
Окрім того, упродовж листопада 2021 року - травня 2023 року епізодично залучався ОСОБА_15 , який обіймав посаду заступника директора з економічної та інформаційної безпеки Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця».
Так, ОСОБА_10 як лідер організованої групи взяв на себе функцію загального управління її протиправною діяльністю; комунікацію з керівництвом державних органів, членами правління AT «Укрзалізниця»; визначення та розподіл предмету заволодіння між учасниками організованої групи; визначення розміру щомісячної неправомірної вигоди, призначеної керівникам структурних підрозділів AT «Укрзалізниця» тощо.
З метою сприяння членам організованої групи ОСОБА_10 познайомив ОСОБА_13 зі своїм підлеглим співробітником - керівником управління Головного управління «І» Департаменту захисту національної державності СБ України ОСОБА_16 (матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження), який здійснював контроль та координацію дій ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , забезпечуючи приховану комунікацію дій групи із ОСОБА_10 , передачу від нього вказівок і доручень, а також одержував від ОСОБА_13 грошову винагороду та передавав частину предмету заволодіння ОСОБА_10 .
Загалом, наслідком вчинення таких суспільно небезпечних та умисних злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стало протиправне і безоплатне виведення майна з власності AT «Укрзалізниця» та забезпечувало щомісячне обернення у такий протиправний спосіб грошових коштів Товариства орієнтовно від 200 до 400 тис. доларів США на користь останніх, відтак загальна сума одержаних організованою групою злочинним шляхом грошових коштів за період з жовтня 2021 по травень 2023 складає приблизно 5 100 000 доларів США, що еквівалентно 168 000 000 грн.
Окрім цього, не пізніше кінця 2019 року народний депутат України ОСОБА_4 створив необхідні умови для примусу ОСОБА_17 (матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження) та підконтрольних йому компаній до співпраці із групою афілійованих підприємств «Укркабель» (ТОВ «ВП «Укркабель», ТОВ «ТД «Укркабель-Київ», ТОВ «Укркабель Електромонтаж» та ін.). Вказані умови забезпечені шляхом використання ОСОБА_4 статусу народного депутата, особистих знайомств із посадовими особами органів виконавчої влади, в тому числі діючим на той час Міністром інфраструктури ОСОБА_18 .
Після досягнення домовленостей про спільну діяльність, ОСОБА_4 та ОСОБА_17 дійшли згоди про можливість спільного вчинення злочинів під час постачання кабельно-провідникової продукції для потреб АТ «Укрзалізниця» за завищеними цінами.
Не пізніше липня 2021 року народний депутат України ОСОБА_4 та ОСОБА_17 , володіючи необхідними зв`язками із керівниками органів виконавчої влади та посадовими особами АТ «Укрзалізниця», маючи вплив та авторитет на ринку кабельно-провідникової продукції, створили організовану групу до складу якої увійшли ОСОБА_19 (матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_20 ОСОБА_7 , залучивши до вчинюваних ними злочинів службову особу філії ЦЗВ ОСОБА_21 (матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження).
Організована група під керівництвом ОСОБА_4 та ОСОБА_17 (далі - ОСОБА_22 ), у взаємодії із організованою групою ОСОБА_10 , упродовж листопада 2021 року - вересня 2022 року організували вчинення заволодіння грошовими коштами AT «Укрзалізниця» під час закупівлі кабельно-провідникової продукції для потреб Товариства за штучно завищеними цінами.
Група Бондаря-Котляра, у взаємодії із ОСОБА_10 та учасниками очолюваної ним організованої групи, в період з вересня 2021 року по серпень 2022 року, вчинили:- заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 97 444 504,90 грн, під час здійснення постачання кабельно-провідникової продукції за штучно завищеними цінами, у ході виконання договору від 01.09.2021 № ЦЗВ?02?03921-01;- повторне заволодіння грошима АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 44 161 855,37 грн, під час здійснення постачання кабельно-провідникової продукції за штучно завищеними цінами, у ході виконання договору від 18.05.2022 № ЦЗВ-02-00522-01.
Обернувши на свою користь вищезазначені суми грошей, учасники організованої групи ОСОБА_4 та ОСОБА_17 здійснили, на виконання досягнутих попередніх домовленостей із групою ОСОБА_10 , розподіл предмету заволодіння шляхом перерахування коштів із банківських рахунків ТОВ «Торговий дім «Український кабель» та ТОВ «ТД «Кабель Центр» на банківські рахунки юридичних осіб підконтрольних організованій групі ОСОБА_10 (ТОВ «Торговий дім «Метрополіс», ТОВ «Буд Альянс Компані», ТОВ «Астор Рітейл» та ін.) Також, окремі грошові кошти передавались на користь очолюваної ОСОБА_10 та ОСОБА_11 організованої групи за невстановлених досудовим розслідуванням обставин.
ОСОБА_4 набув повноважень народного депутата України ІХ скликання 29.08.2019, будучи обраним по 191 виборчому округу, як самовисуванець та, станом на теперішній час є чинним народним депутатом України.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
17.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.01.2025 (справа №991/413/25) до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 000 000 гривень із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.02.2025 у справі № 991/1069/25 запобіжний захід у вигляді застави змінено та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.04.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 100 000 000 гривень.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.04.2025 у справі № 991/3024/25 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, тобто до 06.06.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 75 700 000 гривень, розмір якої зменшено до 69 644 000 грн рішенням від 26.05.2025 в справі № 991/4247/25.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.06.2025 у справі № 991/5016/25 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4  продовжено на 60 днів, тобто до 31.07.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 60 560 000 гривень.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.07.2025 у справі № 991/7613/25 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4  продовжено на 60 днів, тобто до 26.09.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 36 336 000 гривень.
У зв`язку з внесенням застави в розмірі 36 336 000 гривень підозрюваний ОСОБА_4 звільнений з-під варти 29.08.2025 і наразі він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У зв`язку з внесенням застави на підозрюваного покладено в строк до 24.11.2025 включно обов`язки: 1) не відлучатися за межі Київської та Хмельницької областей, з можливістю проїзду через Житомирську та Вінницьку області, без дозволу детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування та/або прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво (залежно від стадії кримінального провадження); 2) прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування та/або прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду; 3) повідомляти детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво про зміну свого місця проживання та/або роботи (залежно від стадії кримінального провадження); 4) утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні із свідками ОСОБА_8 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_9 (народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ); 5) здати на зберігання детективам НАБУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.
З огляду на виняткову складність кримінального провадження, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 13.03.2025.
Відповідно до ст. 290 КПК України 03.03.2025 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, про що належним чином повідомлено, зокрема, ОСОБА_4 та його захисників.
Ухвалою слідчого судді ВАКС від 10.11.2025 стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами до 01.03.2026».
Також в клопотанні стверджувалось, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: 1) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_4 від 27.06.2024, відповідно до якого 22.05.2024 ОСОБА_4 спілкується із ОСОБА_23 ; 2) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю від 09.10.2024); 3) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю місця від 10.01.2025; 4) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю місця від 10.01.2025; 5) Протоколом огляду речей і документів від 15.04.2024 (мобільний телефон ОСОБА_7 ), яким встановлено наявність листування ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; 6) Протоколом огляду речей і документів від 15.04.2024 (мобільний телефон ОСОБА_7 ), яким встановлено наявність листування ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; 7) Протоколом про результати оперативно-розшукового заходу-аудіо-, відеоконтролю особи - ОСОБА_13 від 08.07.2022; 8) Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи - ОСОБА_13 від 21.02.2023; 9) Протоколом огляду від 12.01.2024 мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_13 під час проведення обшуку; 10) Протоколом огляду від 28.02.2024 згідно з яким оглянуто графічні файли, виявлені у файлі-образі, виготовленого з ноутбуку Macbook Pro, що належить ОСОБА_13 ; 11) Протоколом огляду від 08.07.2023 мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_13 під час проведення обшуку, а також протоколом огляду від 05.06.2023 мобільних телефонів, які вилучені під час обшуку в ОСОБА_11 ; 12) Протоколами огляду від 24.01.2024 та від 26.02.2024 ноутбука, вилученого в ОСОБА_13 під час проведення обшуку; 13) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_13 від 08.05.2023; 14) Протоколом огляду від 09.01.2024 мобільного телефону, вилученого в ОСОБА_6 під час проведення обшуку; 15) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_19 від 09.01.2024; 16) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_17 від 20.06.2023; 17) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_17 від 18.09.2023; 18) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_17 від 01.12.2023; 19) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_19 від 29.02.2024; 20) Протоколом від 17.11.2023 про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем - віддаленого сервера Групи Котляра, та протоколом огляду даної інформації від 01.02.2024; 21) Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж - ОСОБА_20 від 10.04.2023; 22) Протоколом обшуку від 13.03.2024 в приміщенні офісу за адресою м. Київ, вул. Андрея Шептицького 22б, який займають ТОВ «Еней», ТОВ «Еней-Пласт», ТОВ «Торговий дім «Український кабель», ТОВ «Торговий дім «Кабель Центр». Даним протоколом зафіксовано факти перерахувань ТОВ «ТД «Український Кабель» (підконтрольне ОСОБА_17 ) коштів на рахунок ТОВ «ТД «Метрополіс» (підконтрольне ОСОБА_11 ) в травні - червні 2022 року на загальну суму 12 750 000; 23) Протоколом обшуку за місцем проживання довіреної особи ОСОБА_11 - ОСОБА_24 виявлено документи, які свідчать про перерахування грошових коштів з ТОВ ТД «Метрополіс» на користь ФОП ОСОБА_11 за надання юридичних послуг, що свідчить про виведення грошей одержаних від ОСОБА_17 за кабельно-провідникову продукцію; 24) Договором №ЦЗВ-02-03921-01 від 01.09.2021, предметом якого є постачання кабельно-провідникової продукції на загальну суму 247 098 305,82 гривень; 25) Договором №ЦЗВ-02-00522-01 від 18.05.2022 предметом якого є закупівля проводу контактного, тросу несучого, дроту біметалевого сталемідного, відповідного перерізу на загальну суму 121 419 613,68 гривень; 26) Висновком експерта №1041/82601 від 20.12.2024 за результатами проведення судово-економічної експертизи, відповідно до якого встановлено збитки на загальну суму більше 140 млн грн, завдані АТ «Укрзалізниця» за результатом виконання договорів №ЦЗВ-02-03921-01 від 01.09.2021 та № ЦЗВ-02-00522-01 від 18.05.2022; 27) іншими матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування».
З огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в клопотанні стверджувалось про наявність таких ризиків: 1) переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Окрім того, у клопотанні стверджувалось, що наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а саме «станом на цей час у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування досудове розслідування завершено, натомість обов`язком сторони обвинувачення є виконання вимог ст. 290 КПК України в частині відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту. Закінчення досудового розслідування потребує значного проміжку часу, у зв`язку з чим закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали об`єктивно не є можливим. Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. З урахуванням наявних ризиків та особи підозрюваного, характеру та обставин вчинення злочинного діяння, сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, на 2 місяці».
2.2. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання, зазначивши, що триває стадія ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_4 і захисник ОСОБА_5 (який також подав письмове заперечення) заперечували проти задоволення клопотання з огляду на таке: 1) підозра, повідомлена ОСОБА_4 , є необґрунтованою; 2) ризик впливу на свідків нівельований фактом завершення досудового розслідування а ризик переховуватись повністю відсутній в зв`язку з доведеною бездоганною процесуальною поведінкою; 3) електронний засіб контролю, який застосований до ОСОБА_4 є зношеним, тому працює погано і постійно нагрівається, про що підозрюваний неодноразово повідомляв інспекторів поліції, у зв`язку з чим 12.11.2025 був замінений, й загалом носіння такого порушує звичайний режим життєдіяльності, оскільки заряд пристрою тримає не більше 4 годин, в зв`язку з чим ОСОБА_4 змушений повсякчас перебувати поруч з розеткою. Відтак просили зняти обов`язок носити електронний засіб контролю, водночас не заперечуючи проти продовження інших обов`язків.
3. Обґрунтування позиції суду.
3.1. Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини 7 статті 42 КПК підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 9 частини 2 статті 131 визначено зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно із частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 статті 177 КПК визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 7 статті 194 КПК визначено, що обов`язки, передбачені цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Згідно із частинами 3 та 4 статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Тобто клопотання про продовження строку дії обов`язків розглядаються згідно з загальними правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, відтак необхідно керуватись правилами, які регулюють питання про застосування відповідного запобіжного заходу (обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків) із врахуванням додаткових обставин, передбачених частиною 3 статті 199 КПК, а саме: обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.
3.2. Судом встановлені такі обставини:
07.07.2022 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №52022000000000169.
16.08.2022 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №52022000000000220.
07.03.2024 постановою прокурора САП ОСОБА_3 об`єднано в одне кримінальне провадження №52022000000000169 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №52022000000000169 від 07.07.2022 та №52022000000000220 від 16.08.2022.
06.11.2024 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_25 у справі №991/12517/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №52022000000000169 від 07.07.2022 до 11 місяців, а саме 13.02.2025 включно.
13.01.2025 постановою прокурора САП ОСОБА_3 об`єднано в одне кримінальне провадження №52022000000000169 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №52022000000000169 від 07.07.2022 та №42024000000000560 від 19.04.2024.
17.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27/частини 5 статті 191 КК (за двома епізодами).
24.01.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_26 у справі №991/413/25 (залишеною 12.02.2025 без змін ухвалою Апеляційної палати (АП) ВАКС) відмовлено в задоволенні клопотання детектива НАБУ про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 000 000 гривень, й покладено низку обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК, що мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27/частиною 5 статті 191 КК, та ризиків, передбачених пунктами 1-4 частини 1 статті 177 КПК.
13.02.2025 за підозрюваного ОСОБА_4 внесено лише частину застави в розмірі 6 000 000 гривень ТОВ «Перша подільська енергетична компанія» згідно з платіжною інструкцією №1022.
14.02.2025 ухвалою слідчої судді ОСОБА_27 у справі №991/1069/25 (залишеною 28.02.2025 без змін ухвалою АП ВАКС) частково задоволено клопотання детектива НАБУ і змінено застосований до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою строком 60 днів, з можливістю внесення застави 100 000 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК, що мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27/частиною 5 статті 191 КК, ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК та невиконанням ОСОБА_4 умов застосування запобіжного заходу у виді застави, визначеної ухвалою ВАКС від 24.01.2025, а саме зокрема тим, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується у сукупності тяжкістю передбаченого покарання за інкриміновані підозрюваному злочини, а також відомостями про особу ОСОБА_4 , статусом народного депутата України, що дає потенційну можливість виїжджати за межі території України у службові відрядження, матеріальним станом підозрюваного, наявністю службових зв`язків.
20.02.2025 постановою прокурора САП ОСОБА_3 виділено в окреме провадження №52025000000000092 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №52022000000000169 від 07.07.2022 стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191 КК.
03.03.2025 стороні захисту, зокрема підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам, повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у порядку статті 290 КПК, й відтак з 04.03.2025 строки досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні перестали спливати.
24.03.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_1 у справі №991/2528/25 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 .
08.04.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_1 у справі №991/3024/25 (залишеною 29.04.2025 без змін ухвалою АП ВАКС) строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, тобто до 06.06.2025 включно і визначено розмір застави у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті 75 700 000 (сімдесят п`ять мільйонів сімсот тисяч) гривень.
26.05.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_28 у справі №991/4247/25 залишено без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто до 06.06.2025 і змінено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 23 (двадцять три) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті 69 644 000 (шістдесят дев`ять мільйонів шістсот сорок чотири тисячі) гривень. 
02.06.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_1 у справі № 991/5016/25 продовжено до 31.07.2025 включно строк тримання під вартою підозрюваного  ОСОБА_4 і визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті 60 560 000 (шістдесят мільйонів п`ятсот шістдесят тисяч) гривень.
04.07.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_1 у справі №991/6937/25 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу Бондарю.
29.07.2025 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/7613/25 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4  продовжено на 60 днів, тобто до 26.09.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 36 336 000 гривень.
29.08.2025 у зв`язку з внесенням застави в розмірі 36 336 000 гривень підозрюваний ОСОБА_4 звільнений з-під варти і наразі вважається, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
24.09.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС ОСОБА_29 у справі №991/9641/25 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 до 24.11.2025.
10.11.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС у справі №991/11272/25 у кримінальному провадженні №52025000000000092 від 20.02.2025 встановлено стороні захисту (а саме підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_6 та відповідно їх чинним захисникам та/або будь-яким іншим захисникам, які можуть бути залучені згодом), строк до 01.03.2026 включно для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, після спливу якого сторона захисту вважатиметься такою, що реалізувала право на доступ до таких матеріалів.
3.3. Дослідивши клопотання із додатками, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя зазначає, що клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 відповідає формальним вимогам статей 184 і 199 КПК, а його копія разом із матеріалами, якими воно обґрунтовується, вручена 16.11.2025 підозрюваному та його захиснику.
Також слідчий суддя зазначає, що кримінальне провадження №52025000000000092 належить до предметної підсудності ВАКС відповідно до пунктів 1, 2 частини 5 статті 216 КПК, з огляду на наявність у ОСОБА_4 статусу народного депутата України та розмір завданої шкоди інкримінованим кримінальним правопорушенням.
3.4. Підставою продовження строку дії обов`язків зокрема є набуття особою статусу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою певного кримінального правопорушення.
КПК не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обстави (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994).
Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження та факт вручення ОСОБА_4 17.01.2025 повідомлення про підозру (яке відповідає формальним вимогам статті 277 КПК та здійснене згідно із статтями 111, 135, 278 КПК), дають підстави визнати набуття ним статусу підозрюваного та наявність в його діяннях ознак кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27/частиною 5 статті 191 КК.
Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження та продовження строку дії обов`язків, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для доведення чи не доведення винуватості особи (що здійснюється судом при ухваленні вироку), а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.
Слідчий суддя вважає, що у слідчих суддів 24.01.2025, 14.02.2025,08.04.2025, 02.06.2025, 29.07.2025, 24.09.2025 був наявний достатній обсяг матеріалів, які обґрунтовували вимоги клопотань, що дало підстави зробити висновки як про правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27/частиною 5 статті 191 КК, так і про доведеність ризиків, які стверджувались у клопотання.
3.5. Підставою продовження строку обов`язків також є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним певних дій, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. У той же час КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, але вимагає наявність підстав вважати реальною можливість здійснити такі у майбутньому.
3.5.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовувався таким: «Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжкими, мають високий ступінь суспільної небезпеки, призвели до спотворення конкуренції та нівелювання імперативних положень Закону України «Про публічні закупівлі». 
Під час вчинення вказаних протиправних діянь ОСОБА_4 достовірно усвідомлював вищезазначені обставини, їх суспільну небезпеку, повсякчас приховуючи суть своєї діяльності.
У разі визнання винним у вчиненні цих кримінальних правопорушень ОСОБА_4 загрожує максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна та права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. 
Тому при визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування; рішення у справі «Летельє проти Франції», де Суд визначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу упродовж певного часу) від 20.08.2010.
При розгляді справи «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини вказав: «суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».
Необхідно зауважити, що будучи народним депутатом України, ОСОБА_4 має потенційну змогу виїжджати за межі території України у службові відрядження. 
Окрім того, останній свідомо розраховує на виїзд за кордон як на варіант ухилення від його притягнення до кримінальної відповідальності. Зокрема протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо контролю від 10.01.2024 зафіксовано: 19.09.2024 ОСОБА_4 , в контексті переховування від суду народного депутата ОСОБА_30 , обговорює з співбесідником наявні у нього можливості для незаконного перетину державного кордону України. (арк. 38)
Також, ОСОБА_4 підтримує товариські відносини із головою Державної прикордонної служби України ОСОБА_31 із яким він спільно навчався. Зокрема протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо контролю ОСОБА_4 від 27.06.2024 зафіксовано: 20.05.2024 ОСОБА_4 обговорює постачання товарів на адресу Держприкордонслужби. У ході розмови зазначає про особисте знайомство із ОСОБА_31 (голова Держприкордонслужби) та можливості впливу на останнього. (арк 1).
Також згідно з відомостями про перетин державного кордону, син підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_32 з 08.05.2022 постійно перебуває за межами території України.
У розмові від 19.09.2024, зафіксованій у протоколі про результати здійснення НСРД від 10.01.2025 ОСОБА_4 також повідомляє, що його син перебуває в Польщі та їздить по Європі.
Таким чином підозрюваний ОСОБА_4 має соціальні зв`язки за межами України та має як фізичну, так і фінансову можливість тривалий час переховуватися від слідства та суду за межами території України. 
Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо об`єктивної можливості переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування (в тому числі й закордоном, враховуючи наявність у нього паспорта громадянина України для виїзду закордон та його особисті можливості, пов`язані із можливістю незаконного перетину державного кордону)».
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику тотожне обґрунтуванню, яке оцінювалось у попередніх ухвалах, тому є послідовним у своїй позиції, а саме, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.
Оскільки  ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, то суворість можливого вироку і тяжкість ймовірного покарання, особливо суттєво підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Також належить зазначити, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ), дія якого неодноразово продовжувалась і наразі Указом Президента України від  20.10.2025 № 793/2025 (затверджений Законом України № 4643-IX від 21.10.2025) продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 03.02.2026 включно.
Слідчий суддя враховує, що на цей час триває стадія ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування, що означає факт завершення такого з огляду на достатність доказів, достатніх для складання обвинувального акту. Відтак такий факт загалом підвищує ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду через обізнаність підозрюваного з відкритими матеріалами досудового розслідування та можливу реакцію на них у формі усвідомлення невідворотності покарання.
Ба більше, враховуючи вельми заможний майновий стан ОСОБА_4 , який цілком може забезпечити його проживання за кордоном, або й спонукати підозрюваного переховуватись на території України (тим більше, що наразі є території України, які тимчасово окуповані російською федерацією, й території, на яких ведуться бойові дії, для виїзду на які не потрібен закордонний паспорт), що потенційно посилює ступінь ризику переховування».
Отже, слідчий суддя вважає достатніми підстави вважати наявним ризик можливого переховування підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо в умовах воєнного стану.
3.5.2. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні в клопотанні обґрунтовувався таким: «Характер та дії ОСОБА_4 та інших співучасників вчинення кримінальних правопорушень надають обґрунтовані підстави стверджувати, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших підозрюваних та експертів у цьому кримінальному провадженні з метою протидії досудовому розслідуванню. Зокрема, в ході досудового розслідування останній неодноразово повідомляв оточуючим, що в нього є зв`язки серед правоохоронних органів. Такі зв`язки постійно ним використовуються, та можуть бути використані в тому числі для здійснення тиску на свідків, підозрюваних, експертів в даному провадженні.
У своїх розмовах, ОСОБА_4 неодноразово зазначав про можливість впливу на судові органи, шляхом передачі їм неправомірної вигоди.
Також, окремі особи розповідали особисто ОСОБА_4 про здійснення ними впливу на судових експертів у зазначеному кримінальному провадженні. 
Окремої уваги заслуговує вплив ОСОБА_4 на інших підозрюваних, щоб останні не надавали викривальних показів відносно нього. 
Такі дії підтверджуються наступними доказами: Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю особи - ОСОБА_4 від 27.06.2024, відповідно до якого: - 22.05.2024 ОСОБА_4 розповідає про свої контакти із правоохоронними органами та їх можливості вплинути на суб`єктів господарювання, заблокувати їхню діяльність з метою сприяння злочинні діяльності ОСОБА_4 ; - Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю місця від 09.10.2024, відповідно до якого встановлено: - 05.08.2024 ОСОБА_4 розповідає що у нього є контакти із працівниками ДБР, які можуть допомогти неформально отримати інформацію щодо кримінального провадження та вчинити тиск на окремих осіб.; - Протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтролю місця від 10.01.2025, відповідно до якого встановлено: - 14.08.2024 ОСОБА_4 спілкується із ОСОБА_33 , обговорюють можливості незаконного впливу на судових експертів, в тому числі за рахунок надання неправомірної вигоди; - 23.08.2024 ОСОБА_4 повідомляє про те, що підконтрольні йому особи, яким можуть бути відомі відомості щодо кримінального провадження, відмовились давати покази («Мои ушли все в 63-ю статью») На глибоке переконання ОСОБА_4 , через відсутність показів підконтрольних йому осіб «у них дело не идет»;
Листом ОСОБА_9 від 18.11.2024, у якому свідок ОСОБА_9 повідомляє НАБУ про те, що у 2017 році у нього відбулась розмова із ОСОБА_4 у ресторані «Велюр». Предметом цієї розмови було незаконне (на думку ОСОБА_9 ) придбання ОСОБА_4 частини виробничих потужностей заводу із виробництва кабельної продукції. У ході розмови ОСОБА_4 погрожував вбивством та використовував нецензурну лексику відносно членів сім`ї свідка ОСОБА_9 . 
Після цього, свідок ОСОБА_9 спостерігав підозрілі автомобілі поблизу свого будинку. 
Крім того, листом від 24.03.2025 свідок ОСОБА_9 повідомив детектива НАБУ про спробу захисника ОСОБА_4 . ОСОБА_5 зв`язатися та поспілкуватися із свідком».
Слідчий суддя зазначає, що обґрунтування цього ризику тотожне обґрунтуванню, яке оцінювалось у попередніх ухвалах, тому є послідовним у своїй позиції, а саме, що ризик незаконного впливу на свідка у певному кримінальному провадженні обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. Тобто ризик впливу на осіб існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань такими, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.
Частиною 5 статті 194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена, зокрема таких як «утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом» і «не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом».
Тобто слідчий суддя має повноваження обмежити спілкування підозрюваного з будь-якою особою або заборонити підозрюваному відвідувати певні місця, але при цьому належить їх конкретно визначити шляхом зазначення повних імен осіб і конкретних назв і адрес місць.
Враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та додані матеріали, слідчий суддя вважає доведеною вірогідність існування ризику можливого незаконного впливу підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності на свідків у цьому кримінальному провадженні, та оскільки у клопотанні зазначено 2-х свідків ( ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ), то щодо таких необхідно покласти на підозрюваного відповідний обов`язок. Також слідчий суддя зазначає, що у клопотанні не зазначено осіб потерпілого, інших підозрюваних, експерта чи спеціаліста, з якими необхідно обмежити спілкування, шо позбавляє процесуальної можливості покласти відповідний обов`язок.
3.6. Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, заслухавши прокурора, захисника і підозрюваного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, доведених двох ризиків, а також таке:
1) надані відомості свідчать про вагомість на цьому етапі досудового розслідування наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27/частиною 5 статті 191 КК;
2) інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відповідно до статті 12 КК класифікуються як особливо тяжке, тобто у разі визнання підозрюваного винуватим йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, без можливості застосування інституту кримінального права щодо звільнення від покарання з випробуванням;
3) наразі підозрюваний має 50 років і відсутня інформація щодо його стану здоров`я, який перешкоджає застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою;
4) підозрюваний за наявною інформацією розлучений, має двох неповнолітніх дітей, які спільно з ним не проживають;
5) підозрюваний є народним депутатом України;
6) майновий стан підозрюваного - вельми заможний - за оцінкою органу досудового розслідування майновий стан ОСОБА_4 оцінюється щонайменше у 160 млн. грн.,
7) підозрюваний раніше не судимий, 
8) матеріали клопотання підтверджують, що з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, роль підозрюваного у їх вчиненні, обґрунтування наведених ризиків, наявні ризики не зменшились, й наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування,
9) доводи сторони захисту щодо технічної несправності електронного засобу контролю та необхідність його постійної зарядки є підставами непродовження відповідного обов`язку, враховуючи, що чинний розмір застави 36 336 000 гривень забезпечує на цьому етапі належну процесуальну поведінку підозрюваного,
вважає, що клопотання прокурора належить задовольнити частково з метою забезпечення дієвості застосованого запобіжного заходу, можливості здійснення контролю за належною процесуальною поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Керуючись статтями 131, 132, 176-199, 309, 369-372, 532 КПК, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Задовольнити частково клопотання.
2. Продовжити до 18.01.2026 включно строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного  ОСОБА_4 , а саме:
1) прибувати на кожну вимогу до детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, та/або суду;
2) повідомляти детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, про зміну свого місця проживання та/або роботи;
3) не відлучатися за межі Київської та Хмельницької областей (з можливістю проїзду через Житомирську та Вінницьку області), без дозволу детективів, які здійснюють досудове розслідування, чи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво;
4) утримуватися від спілкування щодо обставин, які розслідуються у цьому кримінальному провадженні, зі свідками ОСОБА_8 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_9 (народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
5) здати на зберігання детективам НАБУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування, та прокурорів САП, які здійснюють процесуальне керівництво.
Ухвала не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 25.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ___________________