ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/14332/25	Головуючий у 1-й інстанції Якімець Т.І. 	
Провадження № 33/817/36/26 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.4 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: 
- особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
-  захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Скиби В.М.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Скиби В.М., на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2025 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.4 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцяти чотирьох тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Як визнав суд, 02 липня 2025 року о 19 год. 15 хв. по бульвару Дмитра Вишневецького, 7, м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 та, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, вжив алкоголь, а саме один літр пива та невідомий об`єм горілки до проведення медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння; водій відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці вчинення ДТП за допомогою алкотеста Drager 7510 OIML ARLM-0313 (повірка дійсна до 17.06.2026 року), а також від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП ТОМЦСНЗ ТОР, чим порушив п.2.10 (є) ПДР, оскільки у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), за що передбачено відповідальність за частиною четвертою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.М. вважає постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2025 р. незаконною, такою, що ухвалена з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі, складений з грубими порушеннями вимог закону, а відомості, викладені в ньому, не відповідають дійсності, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.
Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Захисник вказує, що ОСОБА_1 жодних алкогольних напоїв після ДТП не вживав, а докази такого вживання відсутні й у матеріалах справи. 
Разом із тим апелянт зазначає, що свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказали на те, що водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння як до ДТП, так і одразу після неї, коли вийшов з автомобіля. Зокрема, вказане підтвердили у суді першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Апелянт переконаний, що суд першої інстанції неправильно витлумачив пояснення вищезазначених свідків, оскільки останні ствердили, що ОСОБА_1 мав всі ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: хитка хода, порушення мовлення та запах алкоголю з рота. При цьому свідки зазначили, що не перевіряли останнього на пристрої. Вважає, що суд, в свою чергу, перекрутив твердження свідків, встановивши такі, які останні не давали у суді, що підтверджується звукозаписом судового засідання. 
З урахуванням викладеного, а також зважаючи на заперечення ОСОБА_1 факту вживання алкоголю як після ДТП, так і до вимоги поліцейського пройти огляд, та за відсутності будь-якого належного підтвердження факту такого вживання, дії ОСОБА_1 містять ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження огляду, та не можуть кваліфікуватись за ч. 4 ст. 130 КУПАП. 
Апелянт також зазначає, що посилання працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення та висновки суду на вживання ОСОБА_1 1 літра пива та невизначеного об`єму горілки є незрозумілим, оскільки вони базуються лише на показаннях особи, яка їх надавала задля уникнення відповідальності, та такі не відповідають фактичним обставинам, є порушенням вимогст.256 КУпАП, 
Крім того, захисник вважає помилковим покладення судом першої інстанції в основу постанови як доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 379447 та серії ЕПР1 № 379458 від 02 липня 2025 року, оскільки такі є за своєю природою «обвинувальними актами», тобто офіційним звинуваченням у інших правопорушеннях, які не були предметом розгляду у цій справі. Дані протоколи не є кінцевим документом розгляду справи за яким можуть встановлюватись обставини.
Вказує, що рапорт працівника поліції у розуміння ст.251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення ОСОБА_4 такого адмінправопорушення.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2025 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши адвоката Скибу В.М. та особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляцію і з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 11 грудня 2025 року та перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч.1 ст.130 КупАП; дослідивши матеріали справи та доводи доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, відповідно до п. 2.10 є Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 379406 02 липня 2025 року о 19 год. 15 хв. по бульвару Дмитра Вишневецького, 7, м.Тернопіль, водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом (далі-ТЗ) «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) вжив алкоголь, а саме один літр пива та невідомий об`єм горілки до проведення медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння; водій відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці вчинення ДТП за допомогою алкотеста Drager 7510 OIML ARLM-0313 (повірка дійсна до 17.06.2026 року), а також від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП ТОМЦСНЗ ТОР, чим порушив п.2.10.є. ПДР.
Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. При цьому, в поясненнях наданих на окремому аркуші зазначив, що вживав алкоголь після ДТП “після здійснення пригоди пішов додому та вжив алкогольні напої, а саме один літр пива та невідомий об`єм горілки”.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами працівників патрульної поліції, встановлено, що працівники поліції прибувши за викликом на місце ДТП з`ясували, що 02 липня 2025 року о 19 год. 15 хв. по бульвару Дмитра Вишневецького, 7, м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, здійснив наїзд на транспортний засіб «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , що був припаркований, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Надалі, працівниками поліції встановлено водія транспортного засобу, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду і залишив місце пригоди, яким є ОСОБА_1 . При цьому, відеозаписом зафіксовано, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівник поліції пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на міці або у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовляється та неодноразово повідомляє поліцейських, що вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди («part_00000_export-z3imz», час відео 20:02:45, 20:09:05, 20:16:42).
Ці ж обставини ОСОБА_1 зазначив у поясненні від 02 липня 2025 року, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП.
Також з відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 патрульні поліцейські встановили, що останній перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим працівник поліції пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці або у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 неодноразово відмовляється, та заявляє, що вживав алкогольні напої після вчинення ДТП.
Також, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст.130 КУпАП, відповідальність за якою, як зазначено вище, наступає у разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участі, алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд звертає увагу, що відеозаписом наявним в матеріалах справи підтверджується те, що:
-  працівниками поліції зафіксовані у ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом вчинив ДТП, очевидні ознаки алкогольного сп`яніння;
-  повідомивши ознаки алкогольного сп`яніння водієві, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до закону;
-   ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, а також пояснював, що після дорожньо-транспортної пригоди він вживав алкоголь;
- поліцейські неодноразово пояснювали ОСОБА_1 про адміністративну відповідальність за такі дії, однак останній настоював на тому, що вживав алкоголь після ДТП.

Відтак, зміст пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в усній формі поліцейським на місці події, та наявне в матеріалах справи, письмове пояснення ОСОБА_1 , на переконання суду, слугує вагомим підтвердженням тієї обставини, що останній, в порушення вимог п.2.10 (є) ПДР вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди його участі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Окрім того, факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджені також дружиною ОСОБА_1 , яка під час проведення поліцейськими відеофіксації ствердила, що ОСОБА_1 прийшов додому, випив пива, поїв і пішов до жінки з першого поверху говорити про обставини, пов`язані з ДТП.

Доводи сторони захисту про те, що суд неправильно витлумачив пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які вказували на те, що водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння до ДТП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки стан алкогольного сп`яніння у справах про адміністративне правопорушення встановлюється відповідно до положень ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735. Проте, встановлення стану алкогольного сп1яніння у ОСОБА_1 за обставин даної справи відповідно до вказаних нормативно-правових актів не проводилось.
Відтак, докази зібрані поліцейськими, які в подальшому були предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанції, давали підстави для констатації факту щодо вживання ОСОБА_1 , як особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участі, алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Посилання апелянта на постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2025 р. у справі №607/27821/24 є необґрунтованими, оскільки обставини, за яких було вчинено правопорушення у вказаній справи не є аналогічними чи подібними до обставин у даній справі, що є предметом розгляду апеляційного суду.
Зокрема, за обставин справи №607/27821/24, на яку посилається сторона захисту, особа, хоч і стверджувала початково, що вживала алкогольні напої після ДТП, однак, відповідно до матеріалів відеофіксації, які досліджувались судом, поліцейські, які безпосередньо рухались за транспортним засобом причетним до ДТП, фактично відразу ж після ДТП і залишення водієм місця події, наздогнали цю особу і почали з`ясовувати у нього як обставини ДТП (наїзд на бордюр та зелені насадження), так і факт вживання алкогольних напоїв. 
При цьому, усі інкриміновані особі правопорушення за ст.124 КУпАП, ст.122-4 КУпАП та ст.130 ч.4 КУпАП, відповідно до матеріалів справи №607/27821/24 були вчинені одночасно о 00 год. 20 хв. 15.12.2024 р. Тому, такі обставини давали суду обґрунтований сумнів щодо доведеності факту вживання особою алкоголю саме після дорожньо-транспортної пригоди за її участі, у зв`язку з чим її дії були перекваліфіковані на ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з тим, за обставинами даної справи (№ 607/14332/25) ОСОБА_1 вчинив ДТП о 19 год. 15 хв. 10.07.2025 р., а працівники поліції прибули на місце події близько 20 год. 00 хв. В подальшому, протягом усього часу проведення фіксації правопорушення та оформлення матеріалів справи, ОСОБА_1 , як і його дружина свідчать, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП та залишення місця події. Такі ж свідчення ОСОБА_1 надає поліцейській навіть після того, як останньою було йому роз`яснено про адміністративну відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП. 
З огляду на викладене, факт заперечення ОСОБА_1 в судовому засіданні своїх попередніх свідчень щодо вживання ним алкоголю після ДТП, не вказує на аналогічність обставин та доказів вчинення адміністративних правопорушень в обох зазначених вище справах.

Таким чином, твердження сторони захисту про те, що працівники поліції повинні були скласти протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на увагу суду не заслуговують через їх безпідставність.

Як встановлено апеляційним судом з пояснень ОСОБА_1 , його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальність за ст.124 КУпАП за обставин події, що мала місце 02.07.2025 р. о 19 год. 15 хв. по бульвару Дмитра Вишневецького, 7 в м. Тернополі
Зважаючи на доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає, з урахуванням доказів досліджених судом першої та апеляційної інстанції у даній справі, доведеною його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не надано.
Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується. 
Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.4 ст. 130 КУпАП є правильними.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Скиби В.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя