ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/15092/25 пров. № А/857/34074/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі (головуючий суддя: Ланкевич А.З., місце ухвалення – м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області Кіндракевича Богдана Романовича про визнання протиправним та скасування рішення, –
встановив:
ОСОБА_1 , 24.07.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29.10.2024 за індексним номером 75789624, яким 25.10.2024 скасовано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559 із закриттям розділу, та відновити попереднє становище ОСОБА_1 , яке існувало до прийняття рішення від 29.10.2024 за індексним номером 75789624, шляхом державної реєстрації набуття ОСОБА_1 , речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559.
Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559 і заборони вчинення будь-яких дій щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, в тому числі, щодо поділу чи об`єднання, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 заяву представника позивача про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства).
З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що суд першої інстанції, не дослідивши норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» та Закону України «Про адміністративну процедуру», в порушення вимог ст. 19 КАС України протиправно відмовив у відкритті провадження у цій справі. Оскільки, спірні правовідносини стосуються оскарження позивачем рішення державного реєстратора, яким скасовано його законне зареєстроване право власності на земельну ділянку.
У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли у сфері реєстрації права власності на нерухоме майно. Зокрема, оскаржуваним рішенням відповідача скасовано право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559. Отже, спосіб захисту прав позивача передбачає вирішення спору про право на земельну ділянку, якої стосується оскаржуване рішення, що може бути здійснено в порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінський функцій.
Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.
У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 816/421/17, від 20 вересня 2018 року у справі № 813/1076/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 813/3685/14.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (п. 6 ч. 1 ст. 170 КАС України).
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 19.12.2023 у справі № 453/1547/21 визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559. Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення, серія та номер: 13-3397/16-21-СГ, виданий 25.05.2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку 4624555700:04:000:0559 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 42252050 від 28.05.2021 року з закриттям розділу, припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку 4624555700:04:000:0559. Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559.
Постановою Львівського апеляційного суду від 22.10.2024 у справі № 453/1547/21 рішення Сколівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2023 року в частині задоволення позовних вимог Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: 4624555700:04:000:0559 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог Славської селищної ради Стрийського району Львівської області відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.
На виконання постанови Львівського апеляційного суду від 22.10.2024, відповідачем 25.10.2024 скасовано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559.
У подальшому, ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.01.2025 зупинено дію рішення Сколівського районного суду Львівської області від 19.12.2023, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22.10.2024, в частині задоволених позовних вимог.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини стосуються реєстрації права власності на нерухоме майно, зокрема, оскаржуваним рішенням відповідача скасовано право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559, яке здійснено державним реєстратор на виконання рішення Сколівського районного суду Львівської області від 19.12.2023 у справі № 453/1547/21, яке, на момент розгляду апеляційної скарги, переглядається в касаційному порядку.
Тобто, для належного способу захисту позивача, необхідне вирішення спору щодо права власності на земельну ділянку якої стосується оскаржуване рішення, що може бути здійснено лише в порядку цивільного, а не адміністративного, судочинства.
Проаналізувавши предмет, підстави та учасників справи у розглядуваному позові, суд апеляційної інстанції вважає, що цей спір за своїм змістом не є публічно-правовим спором, в розумінні КАС України, оскільки виник у процесі виконання рішення Сколівського районного суду Львівської області від 19.12.2023 у цивільній справі № 453/1547/21, яким припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку 4624555700:04:000:0559 та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 4624555700:04:000:0559. Однак, ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.01.2025 зупинено дію рішення Сколівського районного суду Львівської області від 19.12.2023, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 22.10.2024, в частині задоволених позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши характер спірних правовідносин, суд апеляційної дійшов висновку, що такий спір має приватноправовий характер оскільки за своєю правовою природою не пов`язаний із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій, тобто не є публічно-правовим, а тому повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі у справі № 380/15092/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	В. В. Ніколін