Справа № 135/1907/25 
Провадження № 3/135/24/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

02.02.2026       м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748492 від 07.12.2025 ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці – на території АЗС «ОККО», що по вулиці Будівельників у місті Ладижин Гайсинського району Вінницької області, порушуючи громадський порядок і спокій громадян, виражався нецензурною лайкою.
Щодо явки учасників і можливості розгляду справи за їх відсутності
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча судом вжито всіх належних заходів для його повідомлення про розгляд справи та забезпечення реалізації ним права на захист. ОСОБА_1 викликався судовими повістками, які направлялися як на вказану в протоколі адресу його проживання, так і на встановлену судом за допомогою Єдиного державного демографічного реєстру адресу його реєстрації. Також було застосовано до нього привід, за результатами виконання якого працівником поліції повідомлено, що ОСОБА_1 під час неодноразового відвідування за місцем проживання був відсутній.
З огляду на належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, відсутність відомостей про поважні причини її неявки, а також необхідність дотримання вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах доказів.
Норми закону, що підлягають застосуванню
Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі й гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правова кваліфікація та характеристика складу правопорушення за статтею 173 КУпАП
Відповідно до статті 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців із відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, є громадський порядок і спокій громадян – врегульована правовими та соціальними нормами система суспільних відносин, яка забезпечує повагу до прав і свобод інших осіб, їхню безпеку, моральний комфорт та суспільну стабільність. 
Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає в активних діях, що грубо порушують громадський порядок у громадському (публічному) місці, створюючи конфліктну, агресивну або принизливу атмосферу для потерпілих осіб та оточення. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є не лише вчинення певних дій (нецензурна лайка, образливе чіпляння), а й фактичне порушення громадського порядку і спокою громадян. 
Суб`єктом правопорушення є фізична осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку. 
Суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини: особа усвідомлює протиправний характер своєї поведінки, її образливість та здатність порушити громадський порядок і спокій громадян, бажає так діяти або свідомо допускає настання таких наслідків. 
Аналіз доказів та встановлені обставини
Матеріали справи складаються виключно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 748492 від 07 грудня 2025 року, складеного працівником поліції відповідно до статті 256 КУпАП.
Дослідивши зазначений протокол та інші документи у справі, суд дійшов висновку, що наявні матеріали не містять належної та достатньої сукупності доказів, необхідних для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП, з таких підстав.
Протокол містить лише короткий опис події: «07 грудня 2025 року ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці – на території АЗС «ОККО», що по вулиці Будівельників у місті Ладижин Гайсинського району Вінницької області, порушуючи громадський порядок і спокій громадян, виражався нецензурною лайкою».
Водночас до матеріалів справи не долучено показань жодного свідка події (працівників АЗС, відвідувачів, інших осіб, які могли бути присутніми на території АЗС); відсутні письмові пояснення осіб, які могли відчути на собі вплив інкримінованих дій (потерпілих у розумінні статті 269 КУпАП, якщо такі є); відсутні пояснення ОСОБА_1 щодо обставин події, а також відомості про те, чи відмовлявся він від їх надання; не встановлено, хто саме та з яких мотивів звернувся до поліції (працівник АЗС, відвідувач чи стороння особа); немає даних про вплив інциденту на роботу АЗС (чи зупинялося обслуговування, чи вживалися додаткові заходи безпеки); відсутні будь-які технічні засоби фіксації (записи камер відеоспостереження, якщо такі є на АЗС), які могли б підтвердити сам факт події та характер поведінки ОСОБА_1 .
Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Вказана ознака є обов`язковою складовою об`єктивної сторони. Лише вказівка у протоколі на те, що дії особи «порушували громадський порядок і спокій громадян», без конкретизації фактичних обставин, не є достатньою для висновку про наявність цієї ознаки. 
Матеріали справи не містять жодних відомостей, які б свідчили, що поведінка ОСОБА_1 спричинила реальне порушення звичного порядку перебування людей на АЗС; викликала занепокоєння, обурення чи іншу негативну реакцію з боку присутніх; вплинула на роботу підприємства (зупинку обслуговування, виклик поліції адміністрацією тощо); створила конфліктну, агресивну або принизливу атмосферу для оточення.
Протокол також не містить жодних відомостей про конкретний зміст нецензурної лайки, її адресата, тривалість, інтенсивність та контекст. Відсутність таких даних не дозволяє суду оцінити ступінь суспільної небезпеки діяння та відмежувати дрібне хуліганство від побутового конфлікту приватного характеру, який не охоплюється статтею 173 КУпАП. 
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду для кваліфікації дій за статтею 173 КУпАП необхідна наявність сукупності всіх ознак складу адміністративного проступку, включно з конкретним встановленням факту порушення громадського порядку та спокою громадян, підтвердженого належними доказами. 
Також Верховний Суд у своїй практиці неодноразово підкреслював, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом; обставини, викладені в ньому, мають бути перевірені за допомогою інших належних та допустимих доказів, а обов`язок їх збирання покладається на орган (посадову особу), який склав протокол. Суд не вправі перебирати на себе функції обвинувачення й самостійно відшукувати докази винуватості особи.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2025 № 335/6977/22 (пункт 51) зазначила, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол не є рішенням суб`єкта владних повноважень.
У постанові від 22.06.2023 № 752/5417/19 (пункт 52) також підкреслено, що протокол фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства і не є рішенням, що створює правові наслідки чи змінює стан суб`єктивних прав особи, оскільки таким рішенням є постанова, яка приймається на підставі протоколу.
У цій справі протокол є єдиним доказом, інші процесуальні джерела доказів (пояснення, свідчення, документи, технічні записи тощо) відсутні. За таких умов обставини, викладені в протоколі, залишаються неперевіреними й непідтвердженими.
Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Відсутність сукупності доказів, а фактично – існування лише одного джерела у вигляді протоколу – унеможливлює формування переконливого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Суд усвідомлює свій обов`язок відповідно до статті 280 КУпАП всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, однак, як неодноразово зазначав Верховний Суд, суд не вправі перебирати на себе функції органу обвинувачення, самостійно відшукувати докази винуватості, виправляти недоліки досудової стадії, оскільки це суперечить принципу змагальності та гарантіям справедливого суду. 
Обов`язок збирання доказів покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (стаття 251, 255 КУпАП). У цій справі належні докази, які б підтверджували наявність складу провадженого правопорушення, не зібрані.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Правова оцінка та висновки суду
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови встановлення в її діях сукупності обов`язкових ознак складу проступку: об`єкта посягання, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони, які у своїй єдності характеризують протиправність і винність поведінки та її спрямованість на посягання на охоронювані законом блага. 
Оцінюючи наявні в матеріалах справи дані за своїм внутрішнім переконанням, сформованим на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи (стаття 252 КУпАП), суд дійшов таких висновків.
Недостатність доказової бази. Єдиним доказом у справі є протокол про адміністративне правопорушення, складений поліцейським. Інші докази – показання свідків, пояснення осіб, технічні записи, документи від адміністрації АЗС – відсутні. Відповідно до практики Верховного Суду протокол не є самодостатнім доказом, а викладені в ньому обставини мають бути підтверджені іншими доказами, що викликають довіру суду й не залишають розумних сумнівів у винуватості особи. За відсутності такої сукупності доказів висновок про винуватість ОСОБА_1 є юридично необґрунтованим. 
Невстановлення обов`язкової ознаки об`єктивної сторони. Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які порушують громадський порядок і спокій громадян. Матеріали справи не містять доказів того, що поведінка ОСОБА_1 спричинила фактичне порушення громадського порядку (змінилася звична діяльність АЗС, виник конфлікт у публічному місці, з`явилися скарги від громадян тощо). Узагальнена фраза у протоколі «порушуючи громадський порядок і спокій громадян» є нормативною характеристикою, а не відображенням конкретних фактичних обставин. 
Відсутність конкретизації об`єктивної сторони. У протоколі не зазначено, які саме висловлювання вживав ОСОБА_1 , кому вони були адресовані, як довго тривала конфліктна ситуація, у якому контексті відбувалася подія. Відсутність таких даних не дає змоги відмежувати дрібне хуліганство від побутової суперечки чи словесного конфлікту приватного характеру, що не охоплюється диспозицією статті 173 КУпАП. 
Невстановлення суб`єктивної сторони. У матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про умисел ОСОБА_1 на грубе порушення громадського порядку або прояв явної неповаги до суспільства; не з`ясовано мотив його дій, їхній причинний зв`язок із наслідками у вигляді порушення спокою громадян. 
За таких обставин суд приходить до висновку, що у справі відсутні належні та достатні докази, які б дозволяли визнати доведеним склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП. Суд не має можливості ані достовірно встановити факт вчинення ОСОБА_1 усіх інкримінованих йому дій, ані констатувати порушення ним громадського порядку і спокою громадян.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП це є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Суд наголошує, що закриття провадження не означає встановлення факту відсутності будь-якого конфлікту чи інциденту, однак відображає неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за наявними в справі матеріалами, з огляду на вимоги законності, презумпції невинуватості та стандартів доказування, що випливають, у тому числі, зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Верховного Суду. 
Керуючись статтями 247, 252, 280, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.
Суддя