справа № 399/1060/25
провадження № 3/399/367/2025
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року смт Онуфріївка
Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко Вікторія Володимирівна розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 130 КУпАП, -
встановив:
03.11.2025 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 130 КУпАП.
Зі змісту протоколу серії ЕПР1 № 496346 від 28.10.2025 року складеного поліцейським СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Онуфрієнком О.В. вбачається, що 28.10.2025 о 11:25 год. в сел. Павлиш по автодорозі М-22 сполученням Полтава – Олександрія водій гр.  ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки, а також КНП Онуфріївська ЦРЛ відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду засобами поштового зв`язку, проте поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній ".
При цьому, судом звертається увага на те, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 передбачено, що якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою “Судова повістка”, працівник поштового зв`язку робить позначку “адресат відсутній за вказаною адресою”. 
Суд застосовує наступну практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").
У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, суд звертає увагу на те, що актуальна інформація про дату, час та місце розгляду справи наявна на сайті судової влади України https://court.gov.ua у розділі "Стан розгляду справ".
За правилами ст. 268 КУпАП присутність особи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
Враховуючи зазначене, судом були вжиті вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце судового засідання з розгляду даної справи, жодних заяв, клопотань від останнього до суду не надійшло, причин неявки не повідомлено.
В судовому засіданні були досліджені письмові матеріали та DVD диск, який направлений додатком разом із адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 з вищевказаним протоколом (опис справи а.с.1, DVD диск а.с. 10).
Суд, дослідивши письмові та відео матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Відповідно до ч.7 КУпАП ніхто неможе бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУПАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Саме порушення вимог зазначеного пункту ПДР України ставиться у порушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених цією Інструкціє, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції та п. 3 Порядку під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали безперервного відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З відеозапису видно, що на дорозі, а саме посеред смуги в попутному напрямку стоїть автомобіль ВАЗ днз НОМЕР_1 з працюючим двигуном, який має тоноване скло та неподалік нього стоїть поліцейський. ВАЗ поступово починає рухатися та їхати з невеликою швидкістю, а в цей час поліцейський ОСОБА_2 сідає в службове авто, який знаходився неподалік, звертаючись до колеги за кермом, щоб той брав камеру і знімав та їдуть за вищевказаним транспортним засобом. Поліцейський в голос зазначає, що водій не користується ременем безпеки, проїхавши незначну відстань зупиняють даний транспортний засіб. Працівник поліції, ОСОБА_3 , підійшовши до водія повідомляє про відеофіксацію відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», представляється, а потім запитує в останнього чому він та пасажир не користуються паском безпеки, але у відповідь чоловік зазначив, що вони самі ж сказали відігнати машину та він не є власником. В подальшому поліцейський Лошак Є. каже ОСОБА_1 , що за дане правопорушення, а саме що не користувався ременем безпеки по автодорозі державного значення … та водій його перебиває зазначивши, що вони ж тільки що самі…, проте поліцейський не даючи останньому можливості договорити до кінця думку повідомляє про штраф у розмірі 510,00 грн. зазначивши строки сплати штрафу та строки оскарження. Водій знову повторив, що не є власником автомобіля. На запитання поліцейського про наявність документів, що посвідчують особу, водій у відповідь зазначив про їх відсутність. Поліцейський ОСОБА_3 , який фіксував на камеру дане правопорушення, в цей час відійшов до службового автомобіля по планшет, тому подальшу розмову між водієм та іншим поліцейським чути не було декілька хвилин. Далі на відеозаписі вбачається, що працівник поліції ОСОБА_2 зазначає водієві, щоб той по трасі накидав ремінь, але останній зазначає знову ж, що він не їздить і намагається пояснити та поліцейський перебиває заспокоюючи словесно з підвищеним тоном голосу і знову питає чи дійсно без документа під час війни, може паспорт чи хоч що-небудь, але ОСОБА_1 відповів, що немає нічого і він сидів просто на задньому сидінні. Потім він пішов по пальне з сусідом, який його оплатив та сказав нести до автомобіля, а він купить поїсти і повернеться. ОСОБА_1 знову під час розмови повторює поліцейським, що вони самі сказали прибрати машину, але поліцейськи знову його перебиває і словесно заспокоює підвищеним тоном голосу зазначивши, щоб він виконував законні вимоги і повторює розмір штрафу порядок сплати і оскарження. На запитання поліцейського про посвідчення водія ОСОБА_1 повідомив, що позбавлений права керування транспортними засобами зазначивши, що він не їздить тому що…, але поліцейський перебиваючи зазначив, що різниці немає бо зараз керували, але чоловік каже поліцейським, що вони самі його попросили та поліцейський зазначає, що це не важливо, керували і не пристебнуті тобто є причина і тому зупинили. В подальшому під час розмови водія з поліцейським ОСОБА_4 , інший поліцейський, який фіксував правопорушення разом з камерою пішов до службового автомобіля та сів у нього в результаті чого не зафіксовано частину розмови між поліцейським та водієм. Через кілька хвилин поліцейський ОСОБА_2 підійшов до службового автомобіля та взяв камеру для подальшої фіксації і підійшовши до водія знову попередив останнього, що відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» ведеться безперервно фото та відео фіксацію та знову пояснює, що його зупинили на дорозі державного значення за порушення правил ПДР, а саме порушено пункт правил 2.3 «в», ч. 5 ст. 121, водій керував ТЗ та під час руху не був пристебнутий ременем безпеки та запитав у водія чи останній забув чи нехтує, та у відповідь ОСОБА_1 зазначив, що забув. З відеозапису видно, що останній змінився у поведінці і погоджувався з поліцейським. Другою причиною для зупинки поліцейський зазначив, що під час розмови з водієм відчутно різкий запах алкоголю з порожнини рота та запитав чи останній вживав алкоголь. У відповідь ОСОБА_1 зазначив, що не є водієм даного автомобіля та повідомив, що вживав алкоголь після чого поліцейський запропонував останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер. ОСОБА_1 зазначив «як хочете, можу і не дути». Поліцейський уточнив «відмовляєтеся?», у відповідь «так», запропоновано проїхати для такого огляду до КНП Онуфріївська ЦРЛ та останній відмовився. В подальшому на відео фіксації зазначено, складання відповідних постанов та протоколів. 
З вищевказаного відеозапису суду не зрозуміло чому первинно не зафіксовано, що особа не користувалася ременем безпеки, якщо це мало місце, не зрозуміло чому посеред смуги дороги знаходився автомобіль та неподалік нього стояв поліцейський. Крім того, з відеозапису вбачається, що попередньо, до моменту руху з місця ТЗ і до моменту його зупинки, між ОСОБА_1 та поліцейськими вже була попередня розмова, яка не зафіксована на відео. Слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення ознаками алкогольного сп`яніння зазначено запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів, проте з фіксації правопорушення вбачається, що поліцейським названо лише одну ознаку, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Неодноразово під час розмови поліцейський умисно перебивав водія заспокоюючи його словесно підвищеним голосом, проте під час всієї розмови вбачається, що водій вів себе спокійно та адекватно. Також, необхідно зазначити, що в протоколі зазначено, що особу встановлено на підставі паспорта громадянина України, проте з відео чітко вбачається, що водій неодноразово повідомляв поліцейського, що при ньому не було жодного документа, який посвідчує його особу. 
Суд не бере до уваги акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), оскільки останній складається поліцейським за результатами огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським (п.10 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015). Проте, у даній справі особа відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння. Відповідно такий акт не повинен складатися.
Суд не бере до уваги рапорт поліцейського (а.с.5), оскільки останній не є доказом у справі та адресований начальнику СПД №1 (сел. Онуфріївка) для отримання відповідної резолюції, вказівок тощо, тобто це внутрішній документ поліцейського.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено об`єктивної сторони правопорушення та в порушення Порядку та ст. 266 КУпАП відеофіксація правопорушення здійснювалася небезперервно. Докази відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не є переконливими та в суда виникли сумніви щодо відповідності такої відмови внутрішній волі особи.
Приписами ст.62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судами має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Звернуто увагу судів на те, що згідно з ч.3 зазначеної статті Основного Закону всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Враховуючи вищезазначене, оцінивши усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
При цьому, суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені. При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. ч.2 ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -
постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови суду буде вручено або надіслано особі, щодо якої її винесено, протягом трьох днів з дня її оголошення.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області В.В. Шульженко