Справа № 473/6106/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"20" січня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ
у листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 88509,07 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, 28 лютого 2020 року між АТ «ПУМБ» та відповідачкою був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001563601001, згідно якого банк відкрив на ім`я відповідачки поточний рахунок з наданням кредитної картки та встановленням кредитної лінії з лімітом у 15000,00 грн та строком його дії протягом 12 місяців з дня надання (з автоматичним продовженням на той же строк), а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 47,88 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом. 
Крім цього, 08 лютого 2022 року між АТ «ПУМБ» та відповідачкою був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002088826701, відповідно до якого банк надав останній на споживчі потреби кредит у розмірі 51000,00 грн зі строком користування протягом 24 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в термін до 08 лютого 2024 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,22 % від суми кредиту.
Проте відповідачка умови договорів належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 04 серпня 2025 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 88509,07 грн, а саме:
- за кредитним договором №2001563601001 від 28 лютого 2020 року в розмірі 18584,67 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 10230,35 грн, заборгованість за процентами в розмірі 8354,32 грн;
- за кредитним договором № 1002088826701 від 08 лютого 2022 року в розмірі 69924,40 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 51000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 16,89 грн, заборгованість за комісією в розмірі 18907,51 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача Донцова Є.О. не з`явилася, проте в матеріалах справи (позові) міститься її заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що 28 лютого 2020 року між АТ «ПУМБ» та відповідачкою був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001563601001. Договір складається з заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28 лютого 2020 року №2001563601001, яка складена сторонами в письмовій формі, у ній сторони узгодили усі істотні умови кредитного договору, позичальниця засвідчила факт укладення кредитного договору та погодження з відповідними умовами своїм підписом. Згідно вказаного договору банк відкрив на ім`я відповідачки поточний рахунок з наданням кредитної картки та встановленням кредитної лінії з лімітом у 15000,00 грн та строком його дії протягом 12 місяців з дня надання (з автоматичним продовженням на той же строк), а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 47,88 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом. 
З матеріалів справи також убачається, що банк виконав свої зобов`язання в частині надання кредитних коштів у повному обсязі, що підтверджується випискою з рахунку позичальниці.
Крім цього, 08 лютого 2022 року між АТ «ПУМБ» та відповідачкою був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002088826701. Договір складається з заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 08 лютого 2022 року №1002088826701, яка складена сторонами в письмовій формі, у ній сторони узгодили усі істотні умови кредитного договору, позичальниця засвідчила факт укладення кредитного договору та погодження з відповідними умовами своїм підписом. За умовами вказаного договору банк надав відповідачці на споживчі потреби кредит у розмірі 51000,00 грн зі строком користування протягом 24 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в термін до 08 лютого 2024 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,22 % від суми кредиту.
Факт виконання банком своїх зобов`язань в частині надання кредитних коштів підтверджується копією платіжної інструкцій від 08 лютого 2022 року № TR.55810181.108265.13604.
Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу, прав та обов`язків позичальниці в кредитних правовідносинах з АТ «ПУМБ».
Так, згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1-2ст. 207 ЦК України(в редакціях на час укладення договорів) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка належним чином умови кредитних договорів не виконувала.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку позичальниці, заборгованість за кредитним договором № 2001563601001 від 28 лютого 2020 року в розмірі 18584,67 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 10230,35 грн, заборгованість за процентами в розмірі 8354,32 грн.
Вказана заборгованість розрахована у відповідності з умовами кредитного договору та не оспорена відповідачкою, тому підлягає стягненню з останньої на користь АТ «ПУМБ».
Крім цього, згідно наявних у справі доказів, станом на 04 серпня 2025 року утворилася заборгованість за кредитним договором № 1002088826701 від 08 лютого 2022 року в розмірі 69924,40 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 51000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 16,89 грн, заборгованість за комісією в розмірі 18907,51 грн.
Проте суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 3 ст.1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Закон України «Про споживче кредитування» регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами (ст. 3 закону).
Частиною 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлена можливість встановлення кредитодавцем у межах споживчого кредитування додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.
Водночас, згідно ч. 1ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21, від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 та інших.
Наведені висновки в подальшому також підтримані й у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, згідно якої якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Як убачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення комісії як щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості. Тобто позивач фактично встановив сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія має сплачуватись позичальницею. Жодних доказів вчинення будь-яких дій в якості послуг на користь позичальниці, матеріали справи не містять, і тому ця умова є нікчемною умовою договору, внаслідок чого сума нарахованої комісії не може бути стягнута на вимогу кредитора з позичальниці.
За наведених обставин вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту, яка хоча і погоджена з позичальницею, але за своєю нікчемністю не підлягає задоволенню.
Крім цього, з розрахунку заборгованості за договором № 1002088826701 від 08 лютого 2022 року вбачається, що банк здійснив часткове нарахування процентів поза межами встановленого договором строку кредитування, а саме: після 08 лютого 2024 року. 
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦКУкраїни право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За встановленого, нарахування процентів поза межами строку кредитування, тобто після 08 лютого 2024 року не відповідає умовам договору.
При цьому позивач не заявляє окремих вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст.625ЦК України наслідків порушення позичальником грошового зобов`язання, а тому такі вимоги не є предметом судового розгляду. Разом з тим, нарахування процентів за період прострочення виконання грошового зобов`язання є незаконним протягом періоду дії на території України воєнного стану (п. 18Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України).
Таким чином, з огляду на викладене, з відповідачки на користь позивача належить до стягнення заборгованість за кредитним договором № 1002088826701 від 08 лютого 2022 року в розмірі 51007,88 грн (51000,00 (заборгованість за кредитом) + 07,88 грн (8,11 грн – (заборгованість за процентами) – 0,23 грн (сплачені відповідачкою кошти, зараховані в порядку погашення заборгованості за комісією)).
Згідно ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 1913,70 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог 79 %).
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ
позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ідентифікаційний код 14282829, заборгованість:
- за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001563601001 від 28 лютого 2020 року в розмірі 18584,67 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 10230,35 грн, заборгованість за процентами в розмірі 8354,32 грн,
- за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002088826701 від 08 лютого 2022 року в розмірі 51007,88 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 51000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 07,88 грн, а всього - 69592,55 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ідентифікаційний код 14282829, судовий збір у розмірі 1913,70 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя           Л.В. Лузан