ЄУН 193/1489/25
Провадження 2/193/58/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)    

27 січня 2026 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Кащука Д.А.,
за участю секретаря судового засідання Губи О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
03.10.2025 до Софіївського районного суду через систему «Електронний суд» надійшов цивільний позов ТОВ «Коллект Центр» до відповідача ОСОБА_1 згідно вимог якого просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3333928 від 09.10.2021 у розмірі 65960,00 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №3333928 згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн, строком на 18 днів з 09.10.2021, зі сплатою процентів та комісії за надання кредиту відповідно умов договору. 
13.01.2022 було укладено договір №13-01/22-79 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №3333928. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №3333928.
Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з цим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3333928 від 09.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 65 960,00 грн., з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 54060,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1900,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з  ОСОБА_1  на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 65960,00 грн., витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн.
Ухвалою суду від 09.10.2025 року позовну заяву залишено без руху. 
Ухвалою суду від 15.10.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано з Державної міграційної служби України відомості про зареєстроване/задеклароване місце проживання (перебування) відповідача.
23.10.2025 судом отримано витребувану інформацію, встановлено зміну прізвища відповідача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 09.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3333928 згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10 000 грн строком на 18 днів, з 09.10.2021. Процентна ставка за користування кредитом 1,70% за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) ставка:5% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування. Комісія за надання кредиту 1900,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 27.10.2021. Кредитні кошти надано позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (а.с.27 - 34)
Вказаний договір підписаний електронним цифровим підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора W24948, який направлено відповідачу 09.10.2021 на його мобільний номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про ідентифікацію.
Кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн перераховано ТОВ «Мілоан» 09.10.2021 на рахунок відповідача ОСОБА_1 НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією 1788741263.
13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого, клієнт-первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 79914297,90 грн, а Фактор зобов`язується здійснивши фінансування в порядку , передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками.
Відповідно до акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022, відповідно до якого Клієнт передав, а Фактор прийняв право вимоги до боржників в кількості 3580, загальна сума заборгованості складає 79914297,90 грн.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги до відповідача на 44960,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 33060,00 грн - заборгованість за відсотками, 1900,00 грн - заборгованість по комісії.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №33333928.
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги до відповідача на суму 65960,00 грн., з яких 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 54060,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 1900,00 грн - сума заборгованості за комісією за надання кредиту.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №3333928 від 09.10.2021 станом на 24.09.2025 становить 65960,00 грн, з яких 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 54060,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 1900,00 грн - сума заборгованості за комісією за надання кредиту.
У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо.
Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, а також підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Нормою статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого заборгованість становить 65960,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Доказів, які спростовували б розрахунки заборгованості за кредитним договором відповідач не надала, відсутність такої заборгованості не довела.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд, при визначенні суми відшкодування має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклало з адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», за умовами якого адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги №2376 від 01.08.2025 вартість адвокатських послуг склала 16000,00 грн.
Докази надані ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підтвердження витрат на правничу допомогу, їх обсяг та час витрачений на надання такої допомоги, не є безумовними підставами для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі з іншої сторони, оскільки розмір таких витрат має бути не лише доведений та документально обґрунтований, а й бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) , часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання послуг, їх обсяг та ціну позову, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.
За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму заборгованості за кредитним договором №3333928 від 09.10.2021, яка виникла станом на 24.09.2025 у розмірі 65 960 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 54060,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1900,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти частини вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ 44276926, адреса: 01133, м.Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306.
Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 27.01.2026.

Суддя  Д.А.Кащук