ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/12496/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Кукоби О.О., 
за участю:
секретаря судового засідання – Лазебної А.В.
та представника відповідача – Голуб О.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазторг" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, 
В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазторг" (надалі - ТОВ Нафтогазторг", позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України (надалі - ДПС України), у якому позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення від 08.09.2025 №№ 6953, 7059 про припинення ліцензій на торгівлю паливно-мастильними матеріалами.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невідповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства. За твердженням позивача, посадовими особами ГУ ДПС у Донецькій області 09.07.2025 та 11.07.2025 на АЗС позивача проведені фактичні перевірки, результати яких оформлені актами ГУ ДПС у Донецькій області від 21.07.2025 №№ 4328/05-99-09-02/36942874, 4330/05-99-09-02/36942874. За висновками фактичних перевірок на АЗС позивача зафіксовано відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального витратомірів-лічильників (паливних колонок), що слугувало підставою для ухвалення рішень про припинення дії ліцензій на торгівлю паливно-мастильними матеріалами. Позивач не погодився з наведеними висновками контролюючого органу та зазначив, що усі витратоміри-лічильники зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального. 

2. Позиція відповідачів. 

Представник ДПС України надав до суду клопотання про виключення Державної податкової служби України як неналежного відповідача, зазначивши, що спірні рішення ухвалені ГУ ДПС у Донецькій області /т. 1, а.с. 170-172/. 
У наданому до суду відзиві на позов представник ДПС України просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що ДПС України не є належним відповідачем у справі /т. 2, а.с. 9-11/. 
Представник ГУ ДПС у Донецькій області надав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки ГУ ДПС у Донецькій області не ухвалювало рішень від 08.09.2025 №№ 6953, 7059 про припинення дії ліцензій на торгівлю паливно-мастильними матеріалами /т. 1, а.с. 173-174/.
У наданому до суду відзиві на позов представник ГУ ДПС у Донецькій області просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /т. 1, а.с. 190-194/. Свою позицію мотивував посиланням на відповідність рішення від 08.09.2025 №97/05-99-09 вимогам чинного законодавства, оскільки підставою для припинення дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №№ 05290314202000045 та 05290314202000046 зазначено факт необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі рівнеміра-лічильника відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, що передбачено пунктом 14 частини другої статті 46 Закону №3817-ІХ. 

3. Процесуальні дії у справі, заяви учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 у задоволенні заяви адвоката Марченко Галини Іванівни про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень від 08.09.2025 №№ 6953, 7059 про припинення ліцензій на торгівлю паливно-мастильними матеріалами - відмовлено.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління ДПС у Донецькій області. 
У підготовчому засіданні 23.10.2025 ухвалами суду (без оформлення окремого документа) відмовлено у задоволенні клопотання представника ДПС України про виключення Державної податкової служби України як неналежного відповідача, а також клопотання представника ГУ ДПС у Донецькій області про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазторг" без розгляду. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 у задоволенні заяви адвоката Марченко Галини Іванівни про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень Головного управління ДПС у Донецькій області від 08.09.2025 №97/05-99-09 щодо анулювання ліцензії ТОВ "Нафтогазторг" №05290314202000045 та №05290314202000046 на право роздрібної торгівлі пальним, терміном дії з 24.11.2020 до 24.11.2025 до набрання законної сили рішенням суду по справі №440/12496/25 - відмовлено.
31.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача про зміну предмету позову, у якій адвокат Марченко Г.І. просила визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 08.09.2025 №97/05-99-09 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності /т. 2, а.с. 1-2/.
04.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог /т. 2, а.с. 21-22/. При цьому представник позивача зауважила, що висновки податкового органу про відсутність реєстрації витратомірів-лічильників не відповідають дійсності та зроблені внаслідок помилкового розуміння фактичних обставин. 
У підготовчому засіданні 06.11.2025 суд прийняв до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову, про що постановив ухвалу без оформлення окремого документа /т. 2, а.с. 39-40/.
13.11.2025 до суду надійшов відзив ГУ ДПС у Донецькій області на заяву про зміну предмета позову, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити /т. 2, а.с. 43-47/.
26.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача просила позовні вимоги задовольнити, а розгляд справи провести без її участі /т. 2, а.с. 50/. 
У підготовчому засіданні суд ухвалою без оформлення окремого документа закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті /т. 2, а.с. 51-52/.
Представник позивача 22.12.2025 надала до суду додаткові письмові пояснення, у яких просила позов задовольнити, а розгляд справи здійснити без її участі /т. 2, а.с. 63/.
15.01.2026 до суду надійшла заява представника позивача, в якій адвокат Марченко Г.І. повідомила, що за результатами розгляду справи нею буде подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу /т. 2, а.с. 72/. 
У судовому засіданні 15.01.2026 представник ГУ ДПС у Донецькій області проти позову заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог. 
ДПС України явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином. 
Згідно з частиною першою статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Тож суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника ДПС України. 

Обставини справи

ТОВ Нафтогазторг" у визначеному законом порядку зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний номер 36942874, як платник податків за основним місцем обліку перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області (Полтавська ДПІ) /т. 1, а.с. 179-185/.
Позивач здійснює господарську діяльність через АЗС, розташовані у с. Іверське та с-щі Олександрівка Олександрівського району Донецької області /т. 1, а.с. 26/.
08.10.2020 позивач зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового /т. 1, а.с. 26/.
Крім того, позивач отримав ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №№ 05290314202000045 та 05290314202000046 терміном дії з 24.11.2020 по 24.11.2025 /т. 1, а.с. 246, 247/.
Посадовими особами ГУ ДПС у Донецькій області у період з 11.07.2025 по 18.07.2025 проведена фактична перевірка ТОВ Нафтогазторг" за адресою: Донецька область, Олександрівський район, с-ще Олександрівка, вул. Радянська, буд. 112, за період діяльності з 01.01.2023 по 18.07.2025.
За результатами фактичної перевірки складено акт від 21.07.2025 №4328/05-99-09-02/36942874 /т. 1, а.с. 218-222/, у якому зафіксоване порушення позивачем вимог п. "а" абз. 6 пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України та п. 14 ч. 2 ст. 46 Закону №3817-IX в частині відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального витратоміра- лічильника на місці відпуску наливом з акцизного складу. 
Крім того, посадовими особами ГУ ДПС у Донецькій області у період з 09.07.2025 по 18.07.2025 проведена фактична перевірка ТОВ Нафтогазторг" за адресою: Донецька область, Олександрівський район, с. Іверське, вул. Асфальтна, буд. 26, за період діяльності з 01.01.2023 по 18.07.2025.
За результатами фактичної перевірки складено акт від 21.07.2025 №4330/05-99-09-02/36942874 /т. 1, а.с. 197-200/, у якому зафіксоване порушення позивачем вимог п. "а" абз. 6 пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України та п. 14 ч. 2 ст. 46 Закону №3817-IX в частині відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального витратоміра- лічильника на місці відпуску наливом з акцизного складу.
На підставі висновків фактичної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області 08.09.2025 прийняте рішення №97/05-99-09 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності, яким припинено дію ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №№ 05290314202000045 та 05290314202000046 терміном дії з 24.11.2020 по 24.11.2025 /т. 1, а.с. 244, 245/.
Позивач не погодився із зазначеним рішенням та оскаржив його до суду. 

Норми права, якими урегульовані спірні відносини 

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/. 
Приписами підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. 
Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам. 
Відповідно до абзацу першого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі. 
Нормами абзаців четвертого-восьмого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України передбачено, що витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. 
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників. 
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: 
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; 
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. 
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. 
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу. 
27.07.2024 набрав чинності Закон України від 18.06.2024 №3817-IX "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (надалі - Закон №3817-ІХ, у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.
Пунктом 40 частини першої статті 1 Закон №3817-ІХ визначено, що ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності. 
Згідно з частиною першою статті 46 Закону №3817-ІХ дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
За змістом пункту 12 частини другої статті 46 Закону №3817-ІХ підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є факт необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, відповідно до підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (крім випадків, встановлених абзацом дванадцятим підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, про що у встановленому порядку повідомлено податковий орган), встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 08.09.2025 №97/05-99-09 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності, яким припинено дію ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним №№ 05290314202000045 та 05290314202000046.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку /частина друга статті 2 КАС України/.
Суд встановив, що підставою для ухвалення спірного рішення слугували висновки податкового органу за результатами фактичної перевірки про порушення позивачем вимог пункту "а" абзацу шостого 6 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України та пункту 14 частини другої статті 46 Закону №3817-IX в частині відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального витратоміра-лічильника на місці відпуску наливом з акцизного складу.
Зокрема, в акті від 21.07.2025 №4328/05-99-09-02/36942874 зазначено, що на акцизному складі для відпуску пального АЗС у с-щі Олександрівка встановлений витратомір - лічильник АСТРА-2-07, серійний № 231003, виробник: НВ ТОВ "АСТРОН", дата випуску: 10.2023, який не зазначений в Довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, що надана до контролюючого органу 01.12.2020 вх. № 9318179046 /т. 1, а.с. 221/.
Своєю чергою, в акті від 21.07.2025 №4330/05-99-09-02/36942874 зазначено, що на акцизному складі для відпуску пального АЗС у с. Іверське встановлений витратомір-лічильник АСТРА-2-07, серійний № 22.075, виробник: НВ ТОВ "АСТРОН", який не зазначений в Довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 01.12.2020 вх. № 9318179074 /т. 1, а.с. 200/.
Суд, аналізуючи наведені вище приписи підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, зазначає, що розпорядники акцизних складів зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, забороняється здійснення реалізації пального.
Необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, є підставою для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, зокрема, роздрібної торгівлі пальним. 
Процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №891 (далі – Порядок №891).
Реєстр - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри та рівнеміри, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів (підпункт 5 пункту 2 Порядку №891).
Згідно із пунктом 3 Порядку №891 адміністратором та держателем Реєстру є контролюючий орган, який зокрема забезпечує: створення програмного продукту, що забезпечує функціонування Реєстру, приймання від розпорядників акцизних складів електронних документів для наповнення Реєстру, обробку електронних документів для наповнення Реєстру та перенесення з них даних до Реєстру, збереження даних, що містяться в Реєстрі.
За змістом пункту 8 Порядку №891 до електронних документів для наповнення Реєстру вноситься інформація про: витратоміри та резервуари, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства; рівнеміри, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, що проведені відповідно до законодавства.
Відповідно до абзацу першого пункту 15 Порядку №891 реєстрацією у Реєстрі розпорядників акцизних складів, акцизних складів, резервуарів, прийнятих в експлуатацію, витратомірів та рівнемірів у розрізі акцизних складів є прийняття надісланих розпорядником акцизного складу електронних документів для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 1-4 і 6 пункту 5 цього Порядку.
Інформація, що міститься в електронних документах для наповнення Реєстру та в Реєстрі, використовується посадовими особами контролюючих органів під час виконання ними функцій, передбачених підпунктом 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 та абзацом першим пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (пункт 13 Порядку №891).
Наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.01.2019 за №4/32975) затверджений Формат даних та структура Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі – Наказ №944).
Відповідно до пункту 1 Розділу І Наказу №944 Єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр) - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про наявність у розпорядників акцизних складів витратомірів та рівнемірів, їх серійні (ідентифікаційні) номери, відомості щодо резервуарів та акцизних складів, на яких встановлені витратоміри і рівнеміри, а також облікові дані щодо обсягів обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у розрізі резервуарів та акцизних складів.
Згідно пункту 1 Розділу ІІ Наказу №944 Реєстр складається із записів з посиланням на електронні документи, які подаються у вигляді таких форм: довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка 1).
Пунктом 5 Розділу ІІ Наказу № 944 передбачено, що основна Довідка 1 надсилається окремо щодо кожного акцизного складу пального одноразово.
Суд враховує, що у матеріалах справи наявні:
- Довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 01.12.2020 вх.№ 9318179074, де у таблиці 2 "Інформація щодо витратомірів, установлених на акцизному складі пального на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу" зазначені відомості про витратомір з уніфікованим номером резервуара, який під`єднаний до витратоміра 5/1015690, серійний № 105 та 105/1, модель АСТРА-2-07 /т. 1, а.с. 201 - зі звороту, а.с. 202/. 
- Довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 01.12.2020 вх.№ 9318179046, де у таблиці 2 "Інформація щодо витратомірів, установлених на акцизному складі пального на місцях відпуску пального наливом з акцизного складу" зазначені відомості про витратомір з уніфікованим номером резервуара, який під`єднаний до витратоміра 5/1015685, серійний № рівнеміра-лічильника 105 та 105/1, модель АСТРА-2-07 /т. 1, а.с. 223, у т.ч. зі звороту/.

Тож вищезгаданими довідками підтверджено, що позивач 01.12.2020 зареєстрував у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального витратоміри-лічильники: модель АСТРА-2-07 до рівнеміра-лічильника серійний № 105 та 105/1, а також модель АСТРА-2-07 до рівнеміра-лічильника серійний № 105 та 105/1.
Представник позивача у відповіді на відзив звертала увагу на те, що вимоги щодо обов`язкової реєстрації витратомірів введенні Постановою КМУ від 22.11.2017 №891, тоді як на момент їх запровадження відповідні витратоміри вже були встановлені на колонках. 
Також представник позивача зауважила, що ТОВ "Нафтогазторг" набуло у власність цілісний майновий комплекс АЗС з встановленими на ній паливо-роздавальними колонками. Оскільки нормативними документами виробників не передбачено вибивання номерів витратомірів у стаціонарний спосіб, відповідні номери були встановлені у спосіб приклеювання відповідних наклейок, що періодично втрачали товарний вид і замінювались. 
Щодо наданих представником ГУ ДПС у Донецькій області матеріалів фотофіксації суд зауважує, що з них неможливо встановити ні серійний номер рівнеміра-лічильника, ані відповідно серійний номер витратоміра-лічильника. 
А тому, доводи відповідача про фактичну наявність на АЗС витратомірів-лічильників з серійними номерами 22.075 та 231003 суд визнає недоведеними. 
Водночас суд зауважує, що вищезгаданими довідками підтверджено факт реєстрації витратомірів лічильників моделі АСТРА-2-07 до рівнемірів-лічильників серійний № 105 та 105/1, чим спростовано доводи відповідача про відсутність реєстрації витратомірів-лічильників у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального. 
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. 
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналізуючи оскаржуване рішення про припинення дії ліцензій позивача на право роздрібної торгівлі пальним, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Рішення суб`єкта владних повноважень повинні ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
ГУ ДПС у Донецькій області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для припинення дії ліцензій ТОВ "Нафтогазторг" на право роздрібної торгівлі пальним та, як наслідок, правомірності спірного рішення від 08.09.2025 №97/05-99-09. 
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Нафтогазторг" повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 6056,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /т. 1, а.с. 110, 111/. 
З огляду на приписи підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до частини першої статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено, що у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 гривень. 
Оскільки предметом спору була правомірність рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 08.09.2025 №97/05-99-09, позивач при зверненні до суду мав сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн . 
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Зважаючи на те, що передумовою для виникнення цього спору є прийняття ГУ ДПС у Донецькій області протиправного рішення про припинення дії ліцензії, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Донецькій області.
Своєю чергою, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. 
Частиною першою статті 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. 
Таким чином, надмірно сплачений за подання позовної заяви у цій справі судовий збір у розмірі 3028,00 грн належить повернути позивачу з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд  

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазторг" задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 08.09.2025 №97/05-99-09.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазторг" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень). 
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Нафтогазторг" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень). 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазторг" (код ЄДРПОУ 36942874; вул. Урожайна, 11, с-ще Степне, Полтавський район, Полтавська область, 36020). 
Відповідачі: 
1) Державна податкова служба України (код ЄДРПОУ 43005393; Львівська площа, 8, м. Київ, 04053);
2) Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187; вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515).
Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 26 січня 2026 року.

Суддя Олександр КУКОБА