Справа № 447/3182/25 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В. Р. 
Провадження № 33/811/83/26 Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року. Львівський апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю захисника Ратича Т.М., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 23 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 23.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.
Згідно постанови суду 27.09.2025 о 11 год. 08 хв. у с.Крупське по вул.Володимира Великого, 225 Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 здійснюючи поворот ліворуч на АЗС «Манго» не переконалася що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила зіткнення із спеціальним транспортним засобом бригади екстреної медичної допомоги Peugeout Boxer, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , котрий рухався на увімкнених проблискових маячках синього кольору по зустрічній смузі. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Травмованих немає. Таким чином, ОСОБА_1 порушила п.10.1. ПДР України.
На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута необ`єктивно та не повно, без врахування всіх об`єктивних обставин справи, зокрема те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що водій автомобіля швидкої допомоги ОСОБА_2 виконував невідкладне службове завдання, та здійснюючи маневр обгону їхав з безперервно включеними звуковими сигналами. Крім цього, апелянт зазначає, що її на момент ДТП діяла у відповідності до вимог ПДР, а у водія ОСОБА_2 були відсутні законні підстави для відступлення від ПДР.
На апеляційний розгляд ОСОБА_1 не прибула та про причини неявки не повідомила, хоча про дату та час розгляду справи вона була повідомлена належним чином судовою повіткою від 16.01.2026 року, а отже її неявка у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи № 447/3182/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №466576 від 27.09.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), схемою місяця ДТП від 27.09.2025 року, де зафіксовані місце зіткнення автомобілів, характер заподіяних пошкоджень автомобіля, які вказують на причинно-наслідкові зв`язки між діями водія ОСОБА_1 та настанням ДТП (а.с.4), первинними поясненнями ОСОБА_1 від 27.09.2025 року (а.с.5), первинними поясненнями ОСОБА_2 від 27.09.2025 року (а.с.6), а також його поясненнями даними в судовому засіданні, а також відеозаписами з камер зовнішнього спостереження, на яких зафіксовано усі обставини події ДТП (а.с.7).
На переконання апеляційного суду дії водія ОСОБА_1 є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, якими було порушено вимоги п.10.1 ПДР України, а саме водій ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху вліво не переконалась, що це буде безпечно для автомобіля швидкої медичної допомоги, який рухався по зустрічній смузі руху із увімкненими проблисковими маячками синього кольору здійснюючи маневр обгону, що призвело до зіткнення автомобілів, та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
На думку апеляційного суду наявні у матеріалах справи вищеперераховані докази є достатніми та переконливими для встановлена винуватості водія ОСОБА_1 , тому проведення експертизи, про призначення якої подав клопотання захисник, є недоцільним.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 23 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.