УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/5059/25 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П. 
Номер провадження №33/4805/1225/25
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: представника митниці Красильникової С.А., особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника – адвоката Алексєєва С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Алексєєва Сергія Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 03 червня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що становить 626 115 (шістсот двадцять шість тисяч сто п`ятнадцять) грн з конфіскацією предметів порушення митних правил, а саме: легкового автомобіля марки AUDI, модель E-TRON, номер кузова НОМЕР_1 .
У разі неможливості конфіскувати - легковий автомобіль, марки AUDI, модель E-TRON, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 1 252 230 гривні, державний виконавець на підставі ст. 541 ч. 2 МК України, стягує з  ОСОБА_1 на користь держави його вартість 1 252 230 (один мільйон двісті п`ятдесят дві тисячі двісті тридцять) грн.Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн. 
З постанови суду убачається, що згідно протоколу про порушення митних правил від 03.02.2025 №0040/UA101000/2025, 05.12.2024 Житомирською митницею отримано лист Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України від 05.12.2024 Житомирською митницею отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 05.12.2024 № 26/26-04/7/2709 (вхідний митниці від 05.12.2024 № 11318/4-20), яким надіслано відповідь митних органів Республіки Польща від 28.11.2024 № 0201-IGM.542.697.2024.4 (вхідний Держмитслужби від 28.11.2024 № 31571/11/26), на запит про надання адміністративної допомоги в проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України транспортних засобів з Королівства Норвегія, що слідували на адреси громадян України, а саме легкового автомобіля марки – AUDI, модель - E-TRON, номер кузова НОМЕР_1 .
У відповідності до інформації, наявної в АСМО «Інспектор», встановлено, що 14 січня 2024 року о 10:20, громадянин України ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2 ) через пункт пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці, згідно документу контролю доставки, а саме електронної митної декларації ІМЕЕ № 24UA101030000340U1 ввіз на митну територію України товар, а саме: легковий автомобіль марки AUDI, модель E-TRON, номер кузова НОМЕР_1 на транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .
У якості підстави для переміщення вказаного товару (легкового автомобіля) через митний кордон України ОСОБА_1 подав митним органам України документи у тому числі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Королівства Норвегія від 17.04.2019 №  НОМЕР_5 , договір купівлі продажу від 21.12.2023 № б/н згідно заповнених граф якого продавець: компанія JTC AUTO AS, Knivsoveien 8 1788 Halden покупець: ОСОБА_3 , (Ukraine, Kyivska region, P. Borshchahivka village Shevchenka str 185).
Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до договору купівлі продажу від 21.12.2023 № б/н становить 30000 євро.
15.01.2024 до відділу митного оформлення №3 митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці ФОП ОСОБА_4 подано електронну митну декларацією типу ІМ40ДЕ № 24UA101030000355U1 відповідно до якої було проведено митне оформлення товару: «легковий автомобіль: марка - AUDI; модель E-TRON; номер кузова - НОМЕР_1 ; тип двигуна - електричний; робочий об`єм циліндрів двигуна - 95 кВт/год; колісна формула - 4х2; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; призначення для перевезення вантажів; календарний рік виготовлення 2019; модельний рік виготовлення 2019; дата першої реєстрації - 17.04.2019; країна відправлення/експорту – Німеччина DE», який відповідно до договору купівлі продажу від 21.12.2023 № б/н та поданої митної декларації слідував на адресу покупця, громадянина України ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_6 виданий 16.01.1999 р. Кам`янець-Подільським МВ УМВСУ в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_7 ) за ціною 30000 євро, що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 14.01.2024 товару (вищезазначеного легкового автомобіля) через митний кордон України, у національній валюті становило 1 252 230 гривень). 
За результатом опрацювання інформації, наданої митними органами Республіки Польща, а саме експортної митної декларації від 13.01.2024 № 24PL301010E0040468 встановлено, що відправником/експортером товару, а саме, легкового автомобіля марки - AUDI, модель E-TRON, номер кузова НОМЕР_1 , є VALDAS DARGIS, SPORTO 50 MARIAMPOLE, 81713304175 (LT), одержувачем (покупцем) – фізична особа, громадянин України ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_7 , 5, UA. Також згідно експортної декларації код товару – 8703809000, вага брутто/нетто – 2565 кг, країна відправлення/експорту Литовська Республіка (LT), умови поставки – EXW MARIAMPOLE, митний офіс виходу PL303040, фактичний виїзд здійснено в митному офісі PL303091. 
Однак, вже під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу надав договір купівлі продажу від 21.12.2023 № б/н, згідно якого компанія JTC AUTO AS, Knivsoveien 8 1788 Halden продала громадянину Україні ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 ), АДРЕСА_1 товар, а саме легковий автомобіль марки AUDI E-TRON, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 30000,00 євро, що не відповідає дійсності, так як згідно документів, наданих митними органами Республіки Польща, а саме експортної митної декларації зазначений товар (легковий автомобіль) був реалізований (проданий) громадянином VALDAS DARGIS, SPORTO 50 MARIAMPOLE, 81713304175 (LT) фізичній особі, громадянину України ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 , 5, UA та поміщений в режим експорту 13.01.2024 за MRN № 24PL301010E0040468 згідно якої і було здійснено вивезення зазначеного товару з території Європейського Союзу.
З метою з`ясування усіх обставин переміщення та митного оформлення в Україні транспортного засобу (легкового автомобіля) AUDI E-TRON, номер кузова НОМЕР_1 , громадянину України ОСОБА_8 , особі відповідальній за фінансове врегулювання та громадянину України ОСОБА_9 особі, що безпосередньо переміщувала зазначений транспортний засіб через митний кордон України, митницею було направлено листи-виклики, в яких було запропоновано прибути до управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил для дачі пояснень, або у разі неможливості прибуття надати письмову інформацію з поставлених питань засобами електронної пошти з досиланням поштою, на які вони не з`явились та будь-яких пояснень не надали.
Згідно частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. 
Згідно Закону України від 21.11.2023 № 3475-IX частиною 1 статті 483 Митного кодексу України встановлено наступне: «переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, – тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю».
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 8 незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю – це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Відповідно до п. 6 цієї Постанови підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності. 
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару а саме: легкового автомобіля, AUDI E-TRON, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 30000 євро (або еквівалент 1 252 230 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України), через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення документів, а саме договору купівлі продажу від 21.12.2023 № б/н, що містить неправдиві відомості щодо відправника/експортера, одержувача/імпортера та умов поставки.
Отже, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції адвокат Алексєєв С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 оскаржив законність й обґрунтованість постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнята без дослідження всіх матеріалів справи та без повного з`ясування всіх обставин справи.
Вказує на те, що ОСОБА_1 переміщував транспортний засіб на підставі доручення, тобто виступав в якості перевізника. З аналізу положень ст.ст. 257, 265, 460 МК України відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України може нести декларант (власник товару) або уповноважена на декларування товарів ним особа (митний брокер, чи інша уповноважена особа). Матеріали справи не містять відомостей про те, що він виступав декларантом по цьому транспортному засобу, або заповнював будь-які документи в митних органах України.
Просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 03 червня 2025 року в адміністративній справі про порушення митних правил та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник покликається на те, що судове засідання було проведено за відсутності ОСОБА_1 та оскаржувану постанову не отримував. Захисник отримав вказану постанову 29.07.2025, що підтверджується клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та видачу постанови по справі (а.с. 84). Апеляційна скарга подана до поштового відділення 08.08.2025, однак постановою Житомирського апеляційного суду від 08.09.2025 (а.с. 97) адвокату повернуто у зв`язку з тим, що строк дії договору про надання правової допомоги від 30.07.2024 закінчився. З повторною апеляційною скаргою звернулася 17.09.2025 (а.с. 100), оскільки отримав вказану постанову на пошті 15.09.2025 (а.с. 109).
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
В судовому засіданні представник митниці Красильнікова С.А. доводи апеляційної скарги вважала необґрунтованими та в її задоволенні просила відмовити.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Алексеєв С.М. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, що з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступних висновків.
Відповідно до вимог статтей 245, 252, 280 КУпАП та статтей 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції послався, зокрема, на протокол про порушення митних правил № 0040/UA101000/2025 від 03.02.2025; завірені копії листів про направлення протоколу про ПМП від 03.02.2025; завірені копії ЕМД типу: IM 40 ДЕ 24UA101030000355U1, ЕМД типу ІМ ЕЕ 24UA101030000340U1; завірені копії інвойсу від 21.12.2023 б/н з перекладом; завірені копії технічного паспорту від 29.04.2019 № ЕV65577201915519894-1; завірені копії довідки про транспортні витрати від 15.01.2024; завірені копії платіжного документу від 13.01.2024 № 9329-9422-9186-0391; завірені копії витягу з мережі Інтернету; завірені копії відповіді митних органів Р. Польща від 05.12.2024 №11318/4-20 з перекладом; завірені копії запиту до Львівської митниці від 16.12.2024; завірені копії відповіді Львівської митниці від 30.12.2024 №11971/7.4-20; завірені копії витягу журналу пункту пропуску; завірені копії викликів для надання пояснень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та іншими матеріалами справи.
Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Так, відповідно до п. 8 частини 1 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Обов`язки, права та відповідальність декларанта визначені статтею 266 МК України, зокрема: здійснити декларування товарів відповідно до встановленого порядку та надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 4 МК, перевізник - особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України, зокрема, для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб.
Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Суд встановив, що згідно з даними, внесеними до графи 54 ІМ40ДЕ №24UA101030000355U1 митна декларація складена та подана до митного органу декларантом/представником  ФОП ОСОБА_4 , про що свідчить її електронний цифровий підпис (а.с. 9), а особа, відповідальна за фінансове врегулювання – ОСОБА_5 ..
Згідно змісту договору купівлі-продажу від 21.12.2023 № б/н, укладений в місті Берлін, між продавцем: ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та покупцем: ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_1 ), який придбав автомобіль AUDI; модель E-TRON; номер кузова - НОМЕР_1 за фактурною вартістю товару 30 000 EUR (а.с. 13, 14). 
Згідно ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.
Довіреність – це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Тобто у тому випадку, коли особа позбавлена можливості бути стороною у правочині або вчиняти відповідні дії особисто, вона може оформити довіреність на іншу особу з метою делегування їй своїх повноважень. 
Так, довіреність має значення виключно для правового регулювання відносин між довірителем і особою, якій він довіряє себе представляти перед третіми особами. 
Натомість ОСОБА_1 переміщував вказаний транспортний засіб на підставі довіреності ОСОБА_5 від 20.01.2025, який в свою чергу є власником на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 21.11.2023 (а.с. 13, 14), тобто ОСОБА_1 виступав в якості перевізника і доставляв власнику вказаний автомобіль. 
Окрім того, ОСОБА_5 на рахунок Житомирської митниці через банк «Приватбанк» за квитанцією № 0.0.3411251371.1 від 13.01.2024 перераховано кошти в сумі 4100.00 гривень як передоплата (доплата) за митне повідомлення.
Таким чином, ОСОБА_1 за своїм статусом є лише перевізником транспортного засобу, що підтверджується його поясненнями, довіреністю, договором купівлі-продажу від 21.12.2023, платіжною інструкцією від 13.01.2024 та іншими зібраними у справі доказами.
Разом з тим, слід зазначити, що дії, передбачені ч. 2 ст. 460 МК України  ОСОБА_1 , як водію перевізника, у вину не ставляться.
Викладене вище свідчить, що ОСОБА_1   був лише перевізником транспортного засобу, жодних дій на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю не вчиняв, самостійно договір-купівлі продажу не укладав, жодні документи щодо реалізації транспортного засобу не підписував, а тому відсутній умисел на приховування від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення документів, а саме договору купівлі продажу від 21.12.2023 № б/н, що містить неправдиві відомості щодо відправника/експортера, одержувача/імпортера та умов поставки.
За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження.
Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.
З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним та ґрунтується на припущеннях.
Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки переконливих фактичних даних, які б свідчили про умисні  дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та які б утворювали суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суду не надано та матеріали справи не містять. 
Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 03 червня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Алексєєва Сергія Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 03 червня 2025 року - скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України  відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя          Н.Й.Григорусь