ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 січня 2026 року	Справа №160/29960/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
УСТАНОВИВ:
16.10.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бочкарь Роман Віталійович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у застосуванні заробітної плати за періоди страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні йому пенсії за віком, та обчислення, заробітної плати за періоди роботи на території Киргизстан з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року та з 01.09.2006 року по 28.02.2007 року за нульовим значенням;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 , починаючи з дати призначення пенсії, із застосуванням заробітної плати за періоди страхового стажу ОСОБА_1 (27 років 8 місяців 0 днів), в тому числі періоди, вказані в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року по справі № 160/27033/24, а саме, періоди: з 26.09.1978 року по 25.04.1979 року, з 30.08.1988 року по 28.02.1989 року, з 01.03.1989 року по 09.04.1989 року, з 01.01.1992 року по 03.02.1995 року, з 06.02.1995 року по 11.06.1996 року, з 20.08.1996 року по 17.07.2006 року, з 19.09.2006 року по 01.02.2007 року.
Також позивач просить суд стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 5500 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.10.2025 року представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом з проханням провести перерахунок пенсії позивачу, з застосуванням заробітної плати (або її юридично визначеного еквіваленту) за всі періоди його страхового стажу (27 років 8 місяців 0 днів), починаючи з дати призначення та нарахування пенсії. 14.10.2025 року на електронну адресу представника позивача була отримана відповідь від відповідача № 0400-010307-8/192701 від 13.10.2025 року про відмову у здійсненні перерахунок, у зв`язку із тим, що інших зобов`язань судове рішення від 16.12.2024 року по справі № 160/27033/24 не містить заробітну плату за періоди роботи на території Киргизстан з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року та з 01.09.2006 року по 28.02.2007 року взято «0». Позивач не погоджується із відмовою відповідача у здійсненні перерахунку пенсії, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 04.11.2025 року. 
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
31.10.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому управління заперечує проти даного адміністративного позову в повному обсязі з наступних підстав. ОСОБА_1 звернувся 11.08.2025 року з питання пенсійного забезпечення. Позивач перебуває на обліку з 03.04.2024 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно листа № 40663-31792/Б-01/8-0400/25 від 03.09.2025 року заробітну плату розраховано за періоди роботи на території Киргизстан з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року та з 01.09.2006 року по 28.02.2007 року (взято «0») та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.08.2023 року по 31.03.2024 року (87 місяців). Згідно листа № 40663-31792/Б-01/8-0400/25 від 03.09.2025 року для визначення коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії виключено місяці з невисокими коефіцієнтами заробітку в межах 10 % тривалості страхового стажу (27 місяців) період з 01.07.2000 року по 30.09.2002 року. Згідно листа № 40663-31792/Б-01/8-0400/25 від 03.09.2025 року індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації складає 0,06288. Згідно листа № 40663-31792/Б-01/8-0400/25 від 03.09.2025 року на сьогодні, середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії розраховано із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки, збільшеної на коефіцієнт підвищення 1,023, та становить 872,23 грн (13871,28 грн х 0,06288). Рішення про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року по справі № 160/27033/24 в частині зобов`язань до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
05.11.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Відповідачем у відзиві на позовну заяву не наведено законодавчого обґрунтування та належних доказів на підтвердження законності обчислення заробітної плати позивача за періоди роботи на території Киргизької Республіки з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року та з 01.09.2006 року по 28.02.2007 року, за нульовим значенням, та не обґрунтована законність відмови у перерахунку пенсії за віком позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Як вже було зазначено у позовні заяві, відповідач отримав пенсійну справу позивача, в тому числі первинні документи, які підтверджують нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески до пенсійної системи Киргизької Республіки. Відповідачем у відзиві на позовну заяву не ставляться під сумнів достовірність наданих довідок та документів, сплачу всіх необхідних внесків та отриману заробітну плату позивачем в Киргизькій Республіці. Отже, відповідач має всі необхідні документи, які підтверджують належну сплату страхових внесків позивачем до пенсійного фонду Киргизької Республіки та повинен був врахувати заробітну плату отриману на території Киргизстан, а не застосовувати її за нульовим значенням, в тому числі для оптимізації та вирахування індивідуального коефіцієнту заробітку позивача. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи до 27.01.2027 року.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.04.2024 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/27033/24, яке набрало законної сили 17.06.2025 року, адміністративний позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 10.04.2024 року № 046850008434, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 26.09.1978 року по 25.04.1979 року, з 30.08.1988 року по 28.02.1989 року, з 01.03.1989 року по 09.04.1989 року, з 01.01.1992 року по 03.02.1995 року, з 06.02.1995 року по 11.06.1996 року, з 20.08.1996 року по 17.07.2006 року, з 19.09.2006 року по 01.02.2007 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.04.2024 року.
На підставі вищезазначеного рішення суду відповідачем була призначена та нарахована пенсія за віком позивачу.
11.08.2025 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання детального розрахунку розміру його пенсії із зазначенням наступних даних: як визначалась середня заробітна плата (дохід) позивача, в тому числі за який період страхового стажу вона була взята; як визначався коефіцієнт заробітної плати (доходу); як була визначена заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії у розмірі 2361,00 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 40663-31792/Б-01/8-0400/25 від 03.09.2025 року позивачу повідомлено, що при нарахуванні позивачу пенсії заробітну плату за періоди роботи на території Киргизстану 26.09.1978 року по 25.04.1979 року, з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року та з 01.09.2006 року по 28.02.2007 року взято «0».
01.10.2025 року представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом з проханням провести перерахунок пенсії позивачу, з застосуванням заробітної плати (або її юридично визначеного еквіваленту) за всі періоди його страхового стажу (27 років 8 місяців 0 днів), починаючи з дати призначення та нарахування пенсії. 
Проте, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010307-8/192701 від 13.10.2025 року відмовлено у здійсненні перерахунку, у зв`язку із тим, що інших зобов`язань судове рішення від 16.12.2024 року по справі № 160/27033/24 не містить заробітну плату за періоди роботи на території Киргизстан з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року та з 01.09.2006 року по 28.02.2007 року взято «0».
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за віком, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV).
Згідно з пунктом 1 частин 1 та 4 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком;
пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);
пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону № 1058-IV, згідно з якою заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).
Відповідно до пункту 1.1 цього Порядку заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (згідно бланків, доданих до Порядку), тощо подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
За правилами пунктів 1.8, 1.9 Порядку № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням, продовженням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, припиненням виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу.
Крім того, постановою Правління Пенсійного фонду України від 14 грудня 2015 року № 25-1 «Деякі питання впровадження електронних пенсійних справ на базі централізованих інформаційних технологій» установлено, що Порядок № 22-1 застосовується з урахуванням того, що: із заявами про призначення пенсії до управлінь Пенсійного фонду України у Вінницькій, Донецькій, Київській та Херсонській областях, починаючи з 1 січня 2016 року; в Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Черкаській, Чернівецькій, Хмельницькій областях та у м. Києві - з 1 червня 2016 року; у Дніпропетровській, Закарпатській, Івано-Франківській, Луганській, Львівській, Полтавській, Тернопільській та Харківській областях - з 1 липня 2016 року; у Волинській, Житомирській, Одеській, Рівненській, Сумській та Чернігівській областях - з 1 серпня 2016 року, можуть звертатися особи, які проживають (зареєстровані) в цих адміністративно-територіальних одиницях, незалежно від території обслуговування таких органів; заява та інші подані документи скануються зазначеними органами із використанням технічних засобів, засвідчуються кваліфікованим електронним підписом та зберігаються в електронній пенсійній справі як копії документів, на підставі яких призначено пенсію.
Отже, законодавець визначив альтернативні способи подачі заяв до органів з питань перерахунку пенсій.
Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 1 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Подібні положення містяться і в Законі України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» (далі - Закон № 2073-IX).
Зокрема, стаття 36 Закону № 2073-IX передбачає, що адміністративне провадження відповідно до цього Закону розпочинається, зокрема, за заявою особи щодо забезпечення реалізації її права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку, у тому числі щодо отримання адміністративної послуги.
Згідно з частиною 1 статті 40 цього Закону заява повинна містити:
найменування адміністративного органу, до якого вона подається;
відомості, достатні для встановлення особи заявника, його контактні дані (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) або найменування особи, адреса місця проживання/перебування, місцезнаходження, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, інші контактні дані). У разі подання заяви представником заявника в ній додатково зазначаються такі самі відомості стосовно представника;
зміст вимоги заявника;
дату складення заяви.
Законодавством можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту заяви.
Відповідно до положень статей 42-43 Закону № 2073-IX заява реєструється адміністративним органом в день її надходження.
Відмова в реєстрації заяви не допускається.
Адміністративний орган у день надходження заяви на вимогу заявника або його представника видає (надсилає) йому письмове підтвердження реєстрації його заяви із зазначенням дати та номера реєстрації, крім випадків, якщо справа вирішується в момент подання заяви. Реєстрація заяви, поданої в електронній формі, підтверджується автоматично надісланим електронним повідомленням.
У разі якщо заяву подано з порушенням встановлених законодавством вимог, посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, приймає рішення про залишення заяви без руху. Адміністративний орган надсилає заявнику письмове повідомлення про залишення заяви без руху протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви, а в разі особистого звернення із заявою негайно (за можливості) вручає під розписку таке повідомлення особі, яка подала заяву, безпосередньо в адміністративному органі.
У повідомленні про залишення заяви без руху зазначаються виявлені недоліки з посиланням на порушені вимоги законодавства, спосіб та строк усунення недоліків, а також способи, порядок та строки оскарження рішення про залишення заяви без руху.
Адміністративний орган встановлює строк, достатній для усунення заявником виявлених недоліків. За клопотанням заявника адміністративний орган може продовжити строк усунення виявлених недоліків.
Необґрунтоване залишення заяви без руху не допускається.
У разі усунення виявлених недоліків у строк, встановлений адміністративним органом, заява вважається поданою в день її первинного подання. При цьому строк розгляду справи продовжується на строк залишення заяви без руху.
Не допускається повторне залишення без руху заяви, в якій усунуто виявлені недоліки, зазначені в повідомленні про залишення заяви без руху.
Таким чином, аналіз наведених приписів Закону № 2073-ІХ дає підстави дійти висновку, що відмова суб`єкта владних повноважень у вчиненні дій щодо розгляду звернення особи виключно з формальних підстав, без дотримання процедури залишення заяви без руху у разі наявності відповідних підстав, є прямим порушенням цього Закону.
При цьому така бездіяльність адміністративного органу суперечить як меті, так і змісту адміністративного провадження, що має забезпечувати ефективну, доступну та справедливу реалізацію прав особи у публічно-правових відносинах.
З урахуванням змісту вищезазначених положень та контексту спірних відносин суд дійшов висновку про те, що особа, яка претендує на призначення (перерахунок) пенсії, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із відповідною заявою разом з доданими до неї документами, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком № 22-1.
При цьому результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення (перерахунок) пенсії згідно з положеннями цього Порядку має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про призначення (перерахунок) або відмову в призначенні (перерахунку) із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке, за загальним правилом, має бути прийняте не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Так, 01.10.2025 року представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом з проханням провести перерахунок пенсії позивачу, з застосуванням заробітної плати (або її юридично визначеного еквіваленту) за всі періоди його страхового стажу (27 років 8 місяців 0 днів), починаючи з дати призначення та нарахування пенсії. 
Проте, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010307-8/192701 від 13.10.2025 року відмовлено у здійсненні перерахунку, у зв`язку із тим, що інших зобов`язань судове рішення від 16.12.2024 року по справі № 160/27033/24 не містить заробітну плату за періоди роботи на території Киргизстан з 01.07.2000 року по 31.07.2006 року та з 01.09.2006 року по 28.02.2007 року взято «0».
Отже, встановлені обставини свідчать, що заява позивача пенсійним органом не розглянута по суті, а також пенсійним органом не надано оцінки долученим до заяви документам та не прийнято відповідне рішення.
З усталеної практики Верховного Суду вбачається, що ключове значення при вирішенні спорів щодо призначення чи перерахунку пенсії має зміст звернення, що дає змогу об`єктивно встановити волю заявника, а не виключно формальне дотримання затвердженої бланкової форми. Зазначені позиції послідовно наголошують, що надмірний формалізм у сфері соціального забезпечення є неприпустимим та призводить до безпідставного обмеження конституційних прав.
Ураховуючи викладене, суд наголошує, що право особи на звернення за призначенням (перерахунком) пенсії є складовою права на соціальне забезпечення, гарантованого Конституцією України (стаття 46) та законодавством у сфері пенсійного забезпечення
За таких обставин суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо неналежного розгляду заяви позивача від 01.10.2025 року про перерахунок пенсії, а тому суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву представника позивача від 01.10.2025 року про перерахунок пенсії та прийняти рішення за результатами її розгляду про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду в даній справі.
Водночас відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 , починаючи з дати призначення пенсії, із застосуванням заробітної плати за періоди страхового стажу ОСОБА_1 (27 років 8 місяців 0 днів), в тому числі періоди, вказані в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 року по справі № 160/27033/24, а саме, періоди: з 26.09.1978 року по 25.04.1979 року, з 30.08.1988 року по 28.02.1989 року, з 01.03.1989 року по 09.04.1989 року, з 01.01.1992 року по 03.02.1995 року, з 06.02.1995 року по 11.06.1996 року, з 20.08.1996 року по 17.07.2006 року, з 19.09.2006 року по 01.02.2007 року, адже Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по суті не надано оцінку заяві представника позивача від 01.10.2025 року про перерахунок пенсії та долученим до неї документам, що унеможливлює вирішити питання щодо здійснення перерахунку пенсії в даному випадку.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
В позовній заяві позивач просить суд стягнути витрати на правову допомогу в сумі 5500,00 грн.
Відповідно до ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховує складність справи та надані адвокатом послуги.
Як вбачається з поданих до суду матеріалів справи, між позивачем та АО «Еквіта» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 35/25 від 01.10.2025 року, в додатку № 1 від 01.10.2025 року якого сторонами було погоджено, що АО «Еквіта» зобов`язується за дорученням позивача надати наступну правову допомогу (послуги): надання правової допомоги з усіх без винятку питань; представлення інтересів клієнта перед Пенсійним фондом України та його структурними підрозділами, подання запитів, листів заяв, в тому числі, але не виключно, про перерахунок пенсії, тощо; підготовка позовної заяви та інших документів, та супроводження судового процесу (-ів) щодо оскарження рішень Пенсійного фонду України та його структурних підрозділів; представлення інтересів клієнта перед третіми особами (у тому числі, але не виключно державними) з усіх без винятку питань. (п. 1 додатку № 1 від 01.10.2025 року).
В п. 1.1.1. додатку № 1 від 01.10.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги № 35/25 від 01.10.2025 року сторони домовились, що вартість наданої професійної правничої допомоги (гонорару) за договором визначається в розмірі 5 500,00 грн. 
В п. 3 додатку № 1 від 01.10.2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги № 35/25 від 01.10.2025 року сторони погодили порядок оплати гонорару позивачем адвокату: оплата гонорару (вартості наданої професійної правничої допомоги), зазначеного в п.п. 1.1.1 даного додатку, здійснюється клієнтом не пізніше 2 (двох) календарних днів з дати надання рахунку адвокатським об`єднанням клієнту.
Оплата гонорару позивачем адвокату була здійснена 14.10.2025 року у розмірі 5500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL871557 від 14.10.2025 року.
При здійсненні оплати позивач помилково зазначив невірне призначення платежу, та 15.10.2025 року надав адвокату лист, яким просив вважати призначенням платежу: «Оплата адв. гонорару згідно дог. № 35/25 від 01.10.2025 р., рах. О-25 від 14.10.2025 р.».
Факт надання професійної правничої допомоги позивачу адвокатом підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг та звітом адвоката про надання послуг до акта здачі-приймання наданих послуг.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу разом в матеріалах справи міститься:
- копія договору про надання професійної правничої допомоги № 35/25 від 01.10.2025 року з додатком № 1 від 01.10.2025 року;
- копія платіжної інструкції № @2PL871557 від 14.10.2025 року;
- копія листа позивача адвокату від 15.10.2025 року;
- копію ордеру на надання правничої допомоги серія АЕ №1434449 від 15.10.2025 року;
- витяг з Єдиного реєстру адвокатів України;
- копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3665 від 02.04.2018 року та посвідчення адвоката №1288 від 02.04.2018 року.
Так, згідно з актом №О-35 від 20.10.2025 року здачі-приймання наданих адвокатом надана послуга з юридичного консультування та юридичного представництва, а саме складання та подання до суду позовної заяви щодо оскарженні дій та зобов`язання вчинити певні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та представництво інтересів замовника. Всього 5500 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність:
- договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);
- інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);
- представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).
Згідно з положеннями ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
У частині шостій статті 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зазначає, що представник відповідача не подавав до суду заперечення проти стягнення на користь позивача 5500 грн. витрат на правничу допомогу.
Суд також зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З матеріалів справи вбачається, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, не містить великого об`єму документів, що свідчить про те, що складання позовної заяви не вимагало від представника позивача докладання значних зусиль та витрати значного часу.
Враховуючи обставини справи, що дана справа є незначної складності, суть виконаних послуг в рамках договору про надання правничої допомоги, суд дійшов висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 5500 грн. є надмірною.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн., що з урахуванням часткового задоволення позовних вимог складає 1500 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у сумі 968,96 грн. 
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 484,48 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн, що складає 1984,48 грн. 
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неналежного розгляду заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Бочкаря Романа Віталійовича від 01.10.2025 року про перерахунок пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) повторно розглянути заяву представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - адвоката Бочкаря Романа Віталійовича від 01.10.2025 року про перерахунок пенсії та прийняти рішення за результатами її розгляду про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду в даній справі.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн, що складає 1984,48 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна