№ 522/26531/25, 3/522/702/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, 

ВСТАНОВИЛА:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 27.11.2025 року приблизно о 17 годині 35 хвилині ОСОБА_1 , знаходячись на ринку «Привіз», у м. Одесі, здійснювала провадження господарської діяльності, без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання. 
ОСОБА_1  у судовому засіданні 27.01.2026 року не визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та пояснила, що вона 27.01.2025 року не здійснювала господарську діяльність у вигляді продажу овочів, та фруктів на ринку «Привіз», у м. Одесі, та не отримувала за це грошові кошти.
Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Крім того, оскільки диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, то серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Необхідною ознакою господарської діяльності є виконання її на професійній основі, та її систематичність, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.       Однак, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримувала дохід за надання послуг із продажу фруктів, та овочів, та само по собі факт виявлення указаних продуктів харчування не свідчить про здійснення торгівлі ними.
У матеріалах цієї адміністративної справи відсутні відомості про проведення будь-яких оперативних закупок у громадянки ОСОБА_1 , та про вилучення у неї грошових коштів.
Загальною частиною КУпАП та диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП не передбачено замах на вчинення указаного адміністративного правопорушення.
Як вбачається, із протоколу про адміністративне правопорушення, у зазначеному протоколі відсутні свідки, які можуть підтвердити обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п. 4 Постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.           
Тобто для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП необхідно встановлювати не лише відсутність ліцензії у продавця, якій здійснює господарську діяльність, або його реєстрацію в якості суб`єкта підприємницької діяльності, а і систематичність здійснення ним фактичної підприємницької діяльності з метою прибутку.        В протилежному випадку в діях такого продавця буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.                   
Суд не враховує протокол про адміністративне правопорушення, як доказ у цій адміністративній справі, так як у ньому не зазначені відомості кому саме, та коли, і скільки разів ОСОБА_1 надавала послуги із продажу фруктів, та овочів, та чи були ці послуги оплачуваними, тобто сам факт реалізації вище указаних продуктів харчування конкретним громадянам не підтверджується цим протоколом про адміністративне правопорушення.
Тобто матеріали цієї адміністративної справи не містять зокрема доказів, які б свідчили про систематичність здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, пов`язаної з продажем фруктів, та овочів для отримання нею прибутку.       
Суд вважає, що ксерокопія рапорту працівника поліції є недопустимим доказом, який, окрім того, не підтверджує винність ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення.
Суд не приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення як доказ, так як працівники поліції не долучили до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення ні одного доказу на підтвердження обставин – вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.164 КУпАП, та у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена об`єктивна адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч.1 ст.164 КУпАП. 

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При оформленні матеріалів працівник поліції не приєднав будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вчинила 27.11.2025 року указане адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.164 КУпАП. Доказів того, що ОСОБА_1 27.11.2025 року проводила господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). 
На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 27.11.2025 року відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та відсутня подія указаного адміністративного правопорушення. 
Тому суд вважає необхідним закрити адміністративне провадження.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 280, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП – закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.