Справа №444/3774/23                                 Головуючий у 1 інстанції:Зеліско Р.Й. 
Провадження №22-ц/811/3467/24                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
       секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні в залі суду: відповідача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , представника відповідача ВПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ МЮ України – Зубка С.В., в режимі відео конференції: представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області в складі судді Зеліска Р.Й. від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (старшого державного виконавця Зубка Святослава Віталійовича) про визнання незаконними та скасування постанови від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, акту від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесеного у виконавчому провадженні № 72259648, витребування об`єктів нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а :

 рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (старшого державного виконавця Зубка Святослава Віталійовича) про визнання незаконною та скасування постанови від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесену у виконавчому провадженні №72259648; про визнання незаконним та скасування акту від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесеного у виконавчому провадженні № 72259648; витребування об`єктів нерухомого майна - задоволено.
Визнано незаконною та скасовано постанову від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесену у виконавчому провадженні №72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко Святославом Віталійовичем.
Визнано незаконним та скасовано акт від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складений у виконавчому провадженні № 72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко Святославом Віталійовичем.
Витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 такі об`єкти нерухомого майна:
1) житловий будинок загальною площею 414,4 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1297391346227;
2) земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0014 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1295101346227;
3) комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795200046060;
4) земельну ділянку площею 0,9 га з кадастровим номером: 4622787200:01:013:004 за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795222646227;
5) земельну ділянку площею 0,3018 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0013 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2794778846227.
Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та скасувати арешт на майно накладений ухвалою Жовківського районного суду від 20 жовтня 2023 року, а саме на:
- житловий будинок загальною площею 414,4 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1297391346227;
- земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0014 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1295101346227;
- комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795200046060;
- земельну ділянку площею 0,9 га з кадастровим номером: 4622787200:01:013:004 за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795222646227;
- земельну ділянку площею 0,3018 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0013 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2794778846227.
       Вказує, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.
       Зазначає, що судом, який видав виконавчий лист №824/82/23 від 03.07.2023 встановлено місце реєстрації ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 . Рішення Київського апеляційного суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист не скасоване і набрало законної сили. Крім того, в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, стягуючи з відповідача 13 956,80грн. сплаченого позивачем судового збору на користь ОСОБА_5 зазначив місцем його реєстрації АДРЕСА_1 . Виходячи з цього, судами двох інстанцій встановлено місце реєстрації ОСОБА_5 – АДРЕСА_1 . Вважає, що реєстрація особи на території України є законними підставами її проживання на території України. Таким чином, оскільки ОСОБА_5 на час видачі виконавчого листа 03.07.2023 проживав на території України на законних підставах, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко Святослав Віталійович діяв у відповідності до законодавства, а тому суд неправильно застосував норми матеріального права.
В судове засідання окрім відповідача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , представника відповідача ВПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ МЮ України – Зубка С.В., в режимі відео конференції: представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , його представника та представника відповідача ВПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ МЮ України – на підтримання апеляційної скарги, представника позивача – в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, ст.ст.15, 16, 387, 1212 ЦК України, ст.ст. 5, 13, 23, 81, 82, 258, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, постанову Верховного Суду від 30 травня 2023 року у справі №925/1248/21, постанову Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №466/8649/16-ц, постанову Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 року та задовольняючи позов, – виходив з того, що  ОСОБА_2 є громадянином російської федерації, який проживає за межами України, а саме: в АДРЕСА_3 , побудова АДРЕСА_4 , що видно з копії його паспорта (а.с.9-11).Позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належали в Україні такі об`єкти нерухомості: 1) житловий будинок загальною площею 414,4 м2 за адресою:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1297391346227; 2) земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0014 за адресою:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1295101346227; 3) комплекс нежитлових будівель за адресою:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795200046060; 4) земельна ділянка площею 0,9 га з кадастровим номером: 4622787200:01:013:004 за адресою:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795222646227; 5) земельна ділянка площею 0,3018 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0013 за адресою:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2794778846227. Як зазначав позивач у позовній заяві, наприкінці вересня 2023 року він дізнався, що право власності на вказане вище нерухоме майно зареєстрував за собою ОСОБА_1 .Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» Кіріченком Віталієм Васильовичем 08.09.2023 року здійснено державну реєстрацію спірного майна за ОСОБА_1  на підставі таких документів: - постанови від 06.09.2023 року про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу, винесена у виконавчому провадженні № 72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С. В.; - акту від 06.09.2023 року про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу, складений у виконавчому провадженні № 72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С. В.,що видно з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.22-28).З копії постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення заборгованості від 06.09.2023 року (а.с.28-30) видно, що заведене виконавче провадження № 72259648 та таке відкрито на виконання виконавчого листа № 824/82/23, виданого 03.07.2023 року Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  заборгованості за договором позики від 03.02.2011 в розмірі 1035361 доларів США та штрафних санкцій за прострочення виконання договору позики від 03.02.2011 в розмірі 110000 доларів США.Відповідно до вищезазначеної постанови від 06.09.2023 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесена у виконавчому провадженні № 72259648, передано стягувачу  ОСОБА_1  (відповідач у справі) в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 824/82/23 від 03.07.2023, що видав Київський апеляційний суд спірне нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_5  за ціною погодженою сторонами виконавчого провадження, а саме 13125000,00 грн.За фактом передачі спірного майна ОСОБА_1  державним виконавцем складено акт від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складений у виконавчому провадженні № 72259648, згідно з яким майно передано стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 13125000,00 грн., згідно з виконавчим документом: виконавчий лист № 824/82/23 виданий 03.07.2023 року, що видно з копії цього акту (а.с.31-33).Вказані постанова та акт від 06.09.2023 року складені державним виконавцем відповідно до ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якою у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.Таким чином, судом встановлено, що передача спірного нерухомого майна відповідачу в рахунок погашення боргу оформлена шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна, які, своєю чергою, слугувати підставою для державної реєстрація права власності на спірне майно за відповідачем.Оскільки, не прийнято та не набрав чинності Закон України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, а тому суд, при прийнятті рішення, керувався постановою Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 року. У зв`язку із вищевикладеним, суд при винесенні рішення застосовує п.п.2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 року, а не п.п.1 п. 1 вказаної постанови, як на це посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву. Як вже зазначалось вище, ОСОБА_2 є громадянином російської федерації, який проживає за межами України, а відтак, з моменту запровадження вказаного мораторію вчинення дій щодо відчуження його майна третім особами не допускається. Однак, всупереч обмеженням, встановленим п.п. 2 п. 1 постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 року, державним виконавцем передано належне позивачу майно відповідачу ОСОБА_1 , шляхом винесення постанови та складення акта про передачу майна. У зв`язку з цим, відповідач незаконно набув право власності на спірне майно. Більше того, як державному виконавцю, так і відповідачу ОСОБА_1 було відомо про те, що позивач є громадянином російської федерації. Вказане підтверджується наявними у матеріалах виконавчого провадження документами, а саме: - інформаційною довідкою № 344301905 від 28.08.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 43-44), з якої вбачається, що власником нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 є громадянин російської федерації ОСОБА_2 (сформована на запит державного виконавця); - копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91673026 від 11.07.2017 року, з якого вбачається, що власником житлового будинку загальною площею 414,4 м2 за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , паспорт громадянина російської федерації, серія та номер НОМЕР_1 , виданий 19.05.2005, видавник: ВВС району Арбат м. Москви, країна громадянства: Росія; - копією договору дарування земельної ділянки від 07.07.2009 року (а.с.46), з якої вбачається, що ОСОБА_2 , громадянин російської федерації прийняв у дарунок земельну ділянку пл. 0, 5518 га. - копією витягу з Державного земельного кадастру № НВ - 4605167022017 від 06.06.2017 року (а.с. 47-48), з якого вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0014 є ОСОБА_2 , реквізити документа, що посвідчує особу: НОМЕР_1 виданий відділ внутрішніх справ району Арбат міста Москва 19.05.2005 року; - протокол виправлення помилки № 30 від 13.06.2017 року (а.с. 51-52), в якому зазначено, що ОСОБА_2 , реквізити документа, що посвідчує особу паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_1 , звернувся з повідомленням про виправлення помилки в присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці. Предметом доказування у цій справі є факти, які підтверджують правомірність вимог про витребування власником майна з чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують: суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно; незаконність вибуття цього майна з володіння позивача; відсутність у відповідача юридичних підстав для збереження і володіння таким майном; наявність витребуваного майна в натурі у незаконному володінні відповідача. Шляхом повного, всебічного, неупередженого дослідження матеріалів справи, вивчення кожного доказу окремо та всіх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність позивачем правових підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мали значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими – не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (старший державний виконавець Зубко Святослава Віталійовича) про визнання незаконною та скасування постанови від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесену у виконавчому провадженні № 72259648; про визнання незаконним та скасування акту від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесеного у виконавчому провадженні № 72259648; витребування об`єктів нерухомого майна, в якому просив:
- визнати незаконною та скасувати постанову від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесену у виконавчому провадженні № 72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко Святославом Віталійовичем;
- визнати незаконним та скасувати акт від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складений у виконавчому провадженні № 72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко Святославом Віталійовичем;
- витребувати від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 такі об`єкти нерухомого майна:
1) житловий будинок загальною площею 414,4 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1297391346227;
2) земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0014 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1295101346227;
3) комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795200046060;
4) земельну ділянку площею 0,9 га з кадастровим номером: 4622787200:01:013:004 за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795222646227;
5) земельну ділянку площею 0,3018 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0013 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2794778846227.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що наприкінці вересня 2021 року він дізнався, що право власності на вказане нерухоме майно зареєстрував за собою ОСОБА_1 . Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» Кіріченко Віталієм Васильовичем 08.09.2023 здійснено державну реєстрацію спірного майна за ОСОБА_1 на підставі таких документів: постанова від 06.09.2023 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесена у виконавчому провадженні №72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С. В.; акт від 06.09.2023 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складений у виконавчому провадженні №72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С. В. Згідно із виконавчим провадженням №72259648, таке відкрито на виконання виконавчого листа №824/82/23, виданого 03.07.2023 Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 03.02.2011 в розмірі 1035361 доларів США та штрафних санкцій за прострочення виконання договору позики від 03.02.2011 в розмірі 110000 доларів США. Відповідно до постанови від 06.09.2023 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесена у виконавчому провадженні №72259648, передано стягувану ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №824/82/23 від 03.07.2023, що видав Київський апеляційний суд спірне нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_5 за ціною погодженою сторонами виконавчого провадження, а саме 13125000,00 грн. За фактом передачі спірного майна ОСОБА_1 державним виконавцем складено акт від 06.09.2023 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складений у виконавчому провадженні №72259648, згідно з яким майно передано стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 13125000,00 грн, згідно з виконавчим документом: виконавчий лист №824/82/23 виданий 03.07.2023. Вказані постанові та акт від 06.09.2023 складені державним виконавцем відповідно до ч. 8 ст. 26 3У «Про виконавче провадження, згідно з якою у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця. Таким чином, передача спірного нерухомого майна відповідачу в рахунок погашення боргу оформлена шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна, які, своєю чергою, слугувати підставою для державної реєстрація права власності на спірне майно за відповідачем. Водночас, постановою Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022, для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв?язку з військовою агресією російської федерації установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов?язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання російською федерацією або особами. пов`язаними з державою-агресором (п.п. 2 п. 1 постанови). Як вбачається з п.п. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022, особами, пов?язаними з державою-агресором є громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах. Дія мораторію, запровадженого постановою Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022, передбачає заборону на вчинення конкретно визначеного переліку дій між учасниками правовідносин, встановлює певний правовий режим для цих правовідносин і впливає на перебіг грошових та інших зобов`язань. Позивач є громадянином російської федерації, який проживає за межами України, а відтак з моменту запровадження вказаного мораторію вчинення дій щодо відчуження його майна третім особами не допускається. Однак, всупереч обмеженням, встановленим п.п. 2 п. 1 постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022, державним виконавцем відчужено належне позивачу майну ОСОБА_1 , шляхом прийняття постанови та складення акта про передачу майна.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є громадянином російської федерації, який проживає за межами України, а саме: в АДРЕСА_5 (а.с.9-11).
Позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належали в Україні такі об`єкти нерухомості:
1) житловий будинок загальною площею 414,4 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1297391346227;
2) земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0014 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1295101346227;
3) комплекс нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795200046060;
4) земельна ділянка площею 0,9 га з кадастровим номером: 4622787200:01:013:004 за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2795222646227;
5) земельна ділянка площею 0,3018 га з кадастровим номером: 4622787200:01:016:0013 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2794778846227.
Як вбачається з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.22-28), державним реєстратором Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» Кіріченком Віталієм Васильовичем 08.09.2023 року здійснено державну реєстрацію спірного майна за ОСОБА_1 на підставі таких документів:
- постанови від 06.09.2023 року про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу, винесена у виконавчому провадженні № 72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С. В.;
- акту від 06.09.2023 року про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу, складений у виконавчому провадженні № 72259648 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко С. В.
З копії постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення заборгованості від 06.09.2023 року (а.с.28-30) вбачається, що заведене виконавче провадження №72259648 відкрито на виконання виконавчого листа №824/82/23, виданого 03.07.2023 року Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 03.02.2011 в розмірі 1035361 доларів США та штрафних санкцій за прострочення виконання договору позики від 03.02.2011 в розмірі 110000 доларів США.
Відповідно до вищезазначеної постанови від 06.09.2023 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесена у виконавчому провадженні №72259648, передано стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №824/82/23 від 03.07.2023, що видав Київський апеляційний суд спірне нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_5 за ціною погодженою сторонами виконавчого провадження, а саме 13125000,00 грн.
За фактом передачі спірного майна ОСОБА_1 державним виконавцем складено акт від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складений у виконавчому провадженні № 72259648, згідно з яким майно передано стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 13125000,00 грн., згідно з виконавчим документом: виконавчий лист № 824/82/23 виданий 03.07.2023 року, що видно з копії цього акту (а.с.31-33).
Вказані постанова та акт від 06.09.2023 року складені державним виконавцем відповідно до ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якою у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.
Таким чином, судом передача спірного нерухомого майна відповідачу в рахунок погашення боргу оформлена шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна, які, своєю чергою, слугувати підставою для державної реєстрація права власності на спірне майно за відповідачем.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції задовольняючи позов повністю, виходив з того, що всупереч обмеженням, встановленим п.п. 2 п. 1 постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 року, державним виконавцем передано належне позивачу майну відповідачу ОСОБА_1 , шляхом винесення постанови та складення акту про передачу майна, а відтак відповідач незаконно набув право власності на спірне майно.
Однак, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», – Для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:
1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):
громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;
юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації;
юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації;
юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.
Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України:
які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій;
які є постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або електронних комунікаційних послуг, визначеними розпорядженням Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій, прийнятим відповідно до Порядку оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2004 р. № 812 “Деякі питання оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану” (Офіційний вісник України, 2004 р., № 26, ст. 1696);
2) відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, права участі в юридичній особі (акцій, паїв, часток у статутному капіталі або інших об`єктів цивільних прав, що засвідчують участь в юридичній особі), прав вимоги до боржника у справах про банкрутство (неплатоспроможність), транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання російською федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором, крім:
безоплатного відчуження/передачі на користь держави Україна;
задоволення вимог Національного банку за наданими кредитами рефінансування з підтримки ліквідності банків;
відчуження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб або уповноваженою особою Фонду майна банку, щодо якого Національним банком прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;
відчуження права участі в юридичній особі за наявності рішення Кабінету Міністрів України про погодження такого відчуження;
3) відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, права участі в юридичній особі, прав вимоги до боржника у справах про банкрутство (неплатоспроможність), транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або російської федерації, крім набуття ними права власності на такі об`єкти на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину.
Так, позивач ОСОБА_2 в обґрунтування позову покликався зокрема на пп.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» та зазначав, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання російською федерацєю або особами, пов`язаними з державою-агресором.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано того, що постанова Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» була видана для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, а відтак дія вказаної постанови не ухвалена для захисту прав та інтересів громадян російської федерації, ким є позивач, а крім цього стосується стягувачів, а не боржників у виконавчих провадженнях, громадян російської федерації.
Також, на даний час виконавчий лист на виконання якого здійснені оспорювані дії не визнаний таким, що не підлягає виконанню, як і не встановлено незаконності судового рішення Київського апеляційного суду від 26.06.2023 року про видачу виконавчого листа. 
Відтак, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту з посиланням на норми вказаної постанови є неналежним, а позовні вимоги про визнання незаконною та скасування постанови від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесену у виконавчому провадженні № 72259648; про визнання незаконним та скасування акту від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесеного у виконавчому провадженні № 72259648; витребування об`єктів нерухомого майна є необґрунтованими та безпідставними, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» була ухвалена для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, а не для захисту прав та інтересів громадян російської федерації.
Зважаючи на вказане, у суду не було підстав для задоволення позову та такий підлягав відхиленню як необґрунтований та помилково був задоволений судом першої інстанції.
Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слідвважати частково обґрунтованою та задовольнити частково, рішення ж суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
       Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 жовтня 2024 року – скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (старшого державного виконавця Зубка Святослава Віталійовича) про визнання незаконними та скасування постанови від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, акту від 06.09.2023 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, винесеного у виконавчому провадженні №72259648, витребування об`єктів нерухомого майна – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                Я.А. Левик

Судді:                                                                 Н.П. Крайник

                                                                        М.М. Шандра