Справа № 138/3419/25
Провадження №:2-а/138/10/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026   м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в особі головуючого судді Київської Т.Б., розглянувши в письмовому провадженні без виклику сторін матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,
ВСТАНОВИВ:
До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов вказаний вище позов, який мотивований тим, зокрема, що 29.10.2025 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності інспектором Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом Дзеканом В.М. за адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено штраф у розмірі 1190 грн. за ч.1 ст.121-3 КУпАП. Позивач із вказаною постановою не погоджується та вважає незаконною. Підставою для притягнення його до відповідальності стало те, зокрема, що 29.10.2025 о 19:00 год. позивач, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції, по причині того, що у нього не освітлювався задній державний номерний знак. Під час зупинки, він пояснив поліцейським, що при початку руху ним було перевірено справність освітлювальних приладів та підсвітка заднього номерного знаку працювала. Крім того, під час спілкування з поліцейськими, ще до початку складення постанови, позивачу вдалось на місці полагодити підсвітку заднього номерного знаку. Попри це, інспектором було складено постанову про порушення позивачем правил ПДР та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Таким чином, у позивача був відсутній будь-який умисел на вчинення адміністративного правопорушення та більш того, ним на місці було усунуто несправність, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. 
Зважаючи на викладене, а також те, що відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження вини позивача, він звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить скасувати постанову постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА №6043380 від 29.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн. за ч.1 ст.121-3 КУпАП, а провадження у справі закрити.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2025 було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, витребувано у відповідача матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП, у тому числі усі відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та відеозапис вчиненого правопорушення, за їх наявності.
08.01.2026 до суду надійшов відзив на позов в якому відповідач заперечує щодо задоволення позову вказуючи на те, зокрема, що при винесенні оскаржуваної постанови поліцейський діяв в межах своїх повноважень, а в самій постанові вказано час та місце вчиненого правопорушення, а також особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, інспектором було встановлено факт вчинення позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а тому позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Разом з тим, жодних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення про яке вказано у зазначеній вище постанові суду надано не було, у тому числі самих матеріалів адміністративного провадження та усіх відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції і відеозапис вчиненого правопорушення. Представником відповідача зазначено, що відеозапис вчиненого адміністративного правопорушення було знищено за закінченням строку його зберігання.
Дослідивши матеріали справи, відзив на позов, суд дійшов таких висновків.
Так, 29.10.2025 інспектор Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Дзекан В.М. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6043380, в якій вказано, що 29.10.2025 о 19:04 на трасі М-21 (412 км) водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , де у темну пору доби не освітлювався задній державний номерний знак, чим порушив п.2.9 ПДР – керування подієм ТЗ з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим.
Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. (а.с.5).
Як стверджує позивач, під час початку руху вказаним вище транспортним засобом він перевірив справність освітлення номерного знаку, а тому дізнався про його несправність лише після зупинки працівниками поліції. Більш того, ним на місці одразу було усунуто несправність освітлення номерного знаку, а тому складена відносно нього постанова є протиправною та такою, що підлягаю скасуванню.
Підпунктом «в» пункту 2.9. Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, без номерного знаку або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосування матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливість чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, ч. 1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1, 2 ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, які полягають у порушенні Правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч.1 ст.121-3 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а також згідно положень ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В позові не підтверджено факт події правопорушення. Більш того, позивачем така обставина фактично заперечувалась враховуючи зміст та доводи позовної заяви.
Разом з тим, відповідач скористався правом подання відзиву не надав жодного доказу фіксації правопорушення, у тому числі відеозапису з нагрудних камер працівників поліції та відеозапис вчиненого правопорушення. Постанова про адміністративне правопорушення сама по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення події правопорушення і як наслідок і вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, зважаючи на заперечення позивача та зміст ст.77 КАС України.
При цьому, як стверджує позивач, ним ще до початку складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності усунуто несправність освітлення заднього державного номерного знаку.
Крім того, позивачем надано до суду фото задньої частини автомобіля з д.н.з. НОМЕР_1 з відміткою про час, а саме 29.10.2025 о 19:04 год. на якому видно працююче освітлення номерного знаку (а.с.12).
Згідно п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.9.9 і 9.11 цих Правил. 
Як вже зазначалось вище, позивач стверджує ту обставину, що несправність була усунута ним на місці зупинки працівниками поліції.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Отже, законодавчо встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Тобто, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.
Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень (вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).
При цьому, суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 року у справі № К-7375/06).
На переконання суду, за відсутності відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції та наявності тверджень позивача про усунення на місці несправності освітлення номерного знаку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог законодавства щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі наведеного та беручи до уваги те, що відповідачем достовірно не доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що надані суду матеріали не містять беззаперечних доказів вини останнього у вчиненні правопорушень, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, а тому суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови серії ЕНА №6043380 від 29.10.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень.
На підставі ст. 62 Конституції України, ст. 222, 247, 252, 268, 280, 286, 293 КУпАП та керуючись ст.73-77,90,241-246,286 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6043380 від 29.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень 00 копійок.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, Код ЄДРПОУ – 40108672, місцезнаходження: вул.Театральна, 10, м.Вінниця, 21050.
Суддя:              Т.Б.Київська