ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року	Львів	Справа № 500/1585/25 пров. № А/857/22391/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №500/1585/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя у І інстанції Грицюк Р.П.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення 28 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області №961130145740 від 27 січня 2025 року щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду проходження навчання з 27 серпня 1974 року по 24 липня 1975 року та проведенні перерахунку пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивачки період проходження навчання з 27 серпня 1974 року по 24 липня 1975 року та провести перерахунок пенсії з 01 лютого 2025 року.
В обґрунтування позову зазначила, що 20 січня 2025 року звернулася до територіального відділення Пенсійного фонду України із заявою про зарахування до страхового стажу періоду навчання з 27 серпня 1974 року по 24 липня 1975 року та проведення перерахунку пенсії. Відповідно до принципу екстериторіальності подана позивачкою заява розглядалась ГУ ПФУ у Львівській області. За результатом розгляду заяви, рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №961130145740 від 27 січня 2025 року позивачці відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду навчання з 27 серпня 1974 року по 24 липня 1975 року та проведенні перерахунку пенсії, оскільки в свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 її прізвище вказано “ ОСОБА_2 ”, що не відповідає паспортним даним “ ОСОБА_3 ”. Позивачка не погоджується із таким рішенням відповідача, вважає його протиправним, а тому звернулась за захистом своїх прав до суду.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Львівській області №961130145740 від 27 січня 2025 року щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду проходження навчання з 27 серпня 1974 року по 24 липня 1975 року та проведенні перерахунку пенсії.
Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 20 січня 2025 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 27 серпня 1974 року по 24 липня 1975 року та провести перерахунок пенсії з 01 лютого 2025 року із врахуванням висновків суду, зазначених у мотивувальній частині рішення суду.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ у Львівській області, яке у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскільки у документах позивачки наявна розбіжність, а саме прізвище в свідоцтві про одруження “ ОСОБА_2 ” не відповідає прізвищу в паспорті “ ОСОБА_3 ” у органів Пенсійного фонду України відсутні правові підстави для зарахування періоду навчання позивачки з 27.08.1974 по 27.07.1975 до страхового стажу та проведення перерахунку її пенсії.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечила обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 20.01.2025 звернулася до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про перерахунок пенсії.
За принципом екстериторіальності така заява розглядалася ГУ ПФУ у Львівській області, рішенням якого від 27.01.2025 №961130145740 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з наявністю розбіжностей в прізвищі вказаному у паспорті “ ОСОБА_3 ” та в свідоцтві про одруження “ ОСОБА_2 ”. У спірному рішенні зазначено, що можливо розглянути тільки після надання документів, що підтверджують даний стаж.
Вважаючи рішення про відмову у перерахунку їй пенсії протиправним, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до адміністративного суду.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2023 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV).
Як визначено частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу першого частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Як передбачено частиною 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При цьому частина третьою цієї ж статті передбачено, що до стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Таким чином, до страхового стажу прирівнюється весь трудовий стаж, набутий до 01 квітня 2004 року, зокрема, й періоди навчання за денною (очною) формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; з 01 січня 2004 року до страхового стажу зараховуються періоди роботи на підставі відомостей персоніфікованого обліку.
Відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі – Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 8 Порядку №637 передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; далі - Порядок №22-1).
Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
За приписами частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Як слідує з матеріалів справи, відповідач не зарахував до страхового стажу позивачки період проходження курсів бухгалтерів радгоспів з 27 серпня 1974 року по 24 липня 1975 року згідно запису у трудовій книжці №5-6 з тих підстав, що наявні розбіжності в прізвищі вказаному в паспорті - “ ОСОБА_3 ” та в свідоцтві про одруження - “ ОСОБА_2 ”, оскільки прізвище позивачки підтверджено.
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що прізвище позивачки у паспорті відповідає трудовій книжці, вкладиша до трудової книжки НОМЕР_2 , свідоцтвам про народження дітей, що є достатнім для встановлення правильності прізвища позивачки.
При цьому, апеляційний суд вважає доречним посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що період проходження курсів бухгалтерів радгоспів з 27 серпня 1974 року по 24 липня 1975 року підтверджені належними та допустимими доказами, а тому слід врахувати до страхового стажу позивачки.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення. 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі №500/1585/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук