КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 760/10950/20
номер провадження 22-ц/824/1544/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	 Єфіменко І.О.,	
розглянуву відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» - Третьякової Наталії Юріївни 
на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року /суддя Українець В.В./
у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Борейка Максима Валерійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович про звернення стягнення на кошти, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Борейко М.В. звернувся в суд із поданням про звернення стягнення на кошти. Просив суд звернути стягнення на кошти у розмірі 8936 гривень 77 копійок на рахунку приватного нотаріуса КМНО Тавтєлєєва А.В., що належать боржнику ТОВ «Мегаінвест Сервіс» в рахунок погашення заборгованості перед стягувачами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року подання задоволено. Звернуто стягнення на кошти у розмірі 8936 гривень 77 копійок, внесені ОСОБА_1 на рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тавтєлєєва Андрія Валентиновича № НОМЕР_1 , відкритого в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», що належать боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» в рахунок погашення заборгованості перед стягувачами: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . /т. 4 а.с. 205-207/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ТОВ «Мегаінвест Сервіс» - Третьякова Н.Ю. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати, відмовивши у поданні.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що суд не забезпечив участь представника боржника (ТОВ «Мегаінвест Сервіс») у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, хоча заява була подана вчасно, а суд мав технічну можливість (ухвала про відмову від 06.06.2025 мотивована формальними міркуваннями, що суперечить ч. 7 ст. 212 ЦПК України). Суд вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_2 , який не був залучений до участі у справі як заінтересована особа, а виконавчий документ щодо нього видано в іншій справі (№760/8015/20), що порушує ст. 13, 42 ЦПК України та принцип розгляду справи в межах заявлених вимог. Кошти на рахунку приватного нотаріуса Тавтєлєєва А.В. внесені самим стягувачем ОСОБА_1 з метою погашення заборгованості, а не належать боржнику безпосередньо; приватний нотаріус не є особою, яка має заборгованість перед боржником, та не є банком чи фінансовою установою, тому підстав для застосування ч. 1 ст. 440 ЦПК України та ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» немає; звернення стягнення на такі кошти без згоди боржника та без судового рішення про стягнення заборгованості є протиправним. Зазначала, що подання приватного виконавця подано в межах справи №760/10950/20, тоді як частина вимог стосується виконавчого провадження НОМЕР_2 (за виконавчим листом з іншої справи), що порушує правила підсудності та підвідомчості.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, представник апелянта звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з непрацездатністю, яке апеляційним судом відхилено, оскільки явка представника не є обов`язковою, жодних додаткових обставин ним не повідомлено, позицію викладено в апеляційній скарзі, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця Борейка М.В. перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_3, до якого об`єднано ВП № НОМЕР_4 (за виконавчим листом № 760/10950/20 від 18.12.2024 про стягнення з ТОВ «Мегаінвест Сервіс» на користь ОСОБА_1 6666 грн 67 коп. витрат на правничу допомогу) та ВП № НОМЕР_5 (за виконавчим листом № 760/8015/20 від 31.03.2025 про стягнення з ТОВ «Мегаінвест Сервіс» на користь ОСОБА_2 420 грн 40 коп. судового збору); загальна заборгованість - 8936 грн 77 коп. 
Кошти в сумі 147 740 грн 62 коп. внесені ОСОБА_1 на рахунок приватного нотаріуса Тавтєлєєва А.В. для передачі боржнику ТОВ «Мегаінвест Сервіс» з метою погашення заборгованості за кредитним договором.
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався ст. 440 ЦПК України про те, що суд може звернути стягнення на кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, ст. 48, 52, 53 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що стягнення в першу чергу на кошти боржника, на кошти, що належать боржнику від інших осіб.
Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що кошти на рахунку нотаріуса належать боржнику та підлягають зверненню стягнення в рахунок боргів перед стягувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Так, кошти в сумі 147 740 грн 62 коп., внесені ОСОБА_1 на рахунок приватного нотаріуса Тавтєлєєва А.В., призначені для передачі саме боржнику - ТОВ «Мегаінвест Сервіс» - з метою погашення заборгованості ОСОБА_1 перед товариством, належать товариству. Таким чином, на момент звернення стягнення ці кошти вже належали боржнику (були внесені на його користь), а не стягувачу у даній справі. 
Суд першої інстанції вірно кваліфікував їх як кошти, що належать боржнику, і застосував ст. 440 ЦПК України та ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», які дозволяють звертати стягнення на кошти, що перебувають у третіх осіб (включаючи нотаріуса), але належать боржнику.
Виконавче провадження НОМЕР_3 є зведеним, до нього об`єднано ВП НОМЕР_6 (на користь ОСОБА_1 ) та ВП НОМЕР_2 (на користь ОСОБА_2 ). Загальна заборгованість ТОВ «Мегаінвест Сервіс» перед обома стягувачами становить саме 8936 грн 77 коп., на яку й звернуто стягнення. Об`єднання виконавчих проваджень проводиться саме з метою ефективного та пропорційного виконання рішень кількох стягувачів щодо одного боржника (ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»). Тому суд мав повне право розглядати питання звернення стягнення на кошти боржника в рахунок погашення заборгованості перед обома стягувачами одночасно.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» не має права апелювати в інтеерсах стягувача ОСОБА_2 , оскільки не є його представником. Питання прав ОСОБА_2 не вирішувалися судом поза межами повноважень - суд звернув стягнення на кошти боржника в рахунок заборгованості, що підтверджена об`єднаним виконавчим провадженням.
Посилання апелянта на порушення підсудності та підвідомчості є необґрунтованими, оскільки подання приватного виконавця подано в межах зведеного виконавчого провадження, а суд, який видав виконавчий документ, має право вирішувати питання звернення стягнення на кошти боржника (ст. 440 ЦПК України).
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» - Третьякової Наталії Юріївни на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року - залишити без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: