Справа № 205/15087/25 
Провадження № 2/204/1303/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року   м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді     Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання  Борсук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - 

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2025 року до Чечелівського районного суду м. Дніпра з Новокодацького районного суду м. Дніпра згідно ухвали суду від 07 жовтня 2025 року надійшла цивільна справа № 205/15087/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій позивач просила: розірвати шлюб з відповідачем; стягнути кошти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати їх з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від доходу відповідача щомісячно з моменту розірвання шлюбу; стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору. В обґрунтування позову вказує на те, що 24.10.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися у вересні 2022 року. Враховуючи, що позивач із відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 24 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та   ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 173, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 24 жовтня 2006 року (а.с. 37).
Від подружнього життя у сторін народилася спільна дитина – донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 23 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 41 (а.с. 9). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач.
Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки.
Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо.
Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими.
Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне.
Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом із матір`ю – позивачем по справі та знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним.
Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 
стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 
стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 
наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на утримання дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , буде частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини -  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06 жовтня 2025 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, на користь матері ОСОБА_1 , та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів, а отже позовні вимоги  ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог до ч. 1 ст. 141 ЦПК України,  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, судовий збір за позовними вимогами про розірвання шлюбу у розмірі 1 211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
На підставі ст.ст. 84, 104, 105, 110, 112, 180-183, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 173 – розірвати.
Прізвище  ОСОБА_1 після розірвання шлюбу – залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), аліменти на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок) на користь держави. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. 

Суддя Д.Л. Черкез