П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/9383/25	
Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітова А.І.,
          Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Одеської митниці, у якому просив:
-  визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000049/2 від 25.01.2025р.; 
- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000069 від 22.01.2025р.;
- визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці в частині не вжиття заходів щодо оформлення та подання висновку до уповноваженого казначейства або іншого уповноваженого органу про повернення грошових коштів ОСОБА_1 в загальній сумі 71 200грн., яка складається з наступних сум: 71 200грн. (доплата на підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000049/2 від 25.01.2025 р.);
- зобов`язати Одеську митницю скласти та подати висновок до уповноваженого казначейства або до іншого уповноваженого органу про повернення грошових коштів ОСОБА_1 в загальній сумі 71 200грн.. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України його представником до Одеської митниці подано митну декларацію №25UA500500001820U8 від 22.01.2025р. з визначеною декларантом вартістю товару. Проте, за результатами митного оформлення митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №№UA500500/2025/000049/2 від 25.01.2025р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500500/2025/000069 від 22.01.2025р..
Позивач із рішеннями митного органу не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що порушують його права та інтереси, оскільки документи, подані декларантом для митного оформлення ТЗ за ціною контракту, відповідають вимогам ст.53 МКУ, є належними та допустимими і підтверджують числове значення митної вартості, не мають розбіжностей та їх дані піддаються обчисленню.
Посилаючись на вказане, позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.01.2025р. №UA500500/2025/000049/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.01.2025р. №UA500500/2025/000069.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3  468,88грн.. 
Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 4  000грн..
Не погодившись із даним судовим рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості. Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2025р. №UA500500/2025/000049/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.01.2025р. №UA500500/2025/000069.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.
Так, апеляційним судом встановлено, що INCHEON AUTO DISMANTLING CO. LTD придбала для ОСОБА_1 на страховому аукціоні транспортний засіб, бувший у вживанні, 2013 року випуску, марки VОLKSWAGEN TOUAREG 3.0 TDI вартістю 5000 доларів США з ціною поставки 1600 доларів США на загальну суму 6600 доларів США.
22.01.2025р. декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару: Легковий автомобіль, з двигуном внутрішнього згоряння, із запалюванням від стиснення, що використовувався: Марка "VOLKSWAGEN", модель "TOUAREG"; кузов (VIN) НОМЕР_1 ; тип двигуна - дизельний; Пробочий об`єм циліндрів 2967см3; колісна формула- 4х4; тип кузова - універсал; календарний рік виготовлення - 2013р.; модельний рік - 2013р.; загальна кількість місць, включаючи водія - 5; колір - сірий. Автомобіль після ДТП, має такі пошкодження: деформація капота. Розбитий передній бампер, фара права, решітка радіатора, передня панель, форсунка омивача фари правої з кришкою, решітка переднього бампера права. Подряпини ЛФП накладки переднього бампера нижньої правої. Вивантажено з контейнера CMAU6531673. Виробник - "VOLKSWAGEN AG"; Країна походження - Німеччина (DE), подано до Одеської митниці митну декларацію за №25UA500500001820U8 (а.с.158).
Для підтвердження заявленої митної вартості товарів разом з митною декларацією позивачем подані наступні копії документів: рахунок-фактура (інвойс) №OD2024-027983 від 26.09.2024р., домашній коносамент (House bill of lading) №SEL1796460-2 від 17.10.2024р., автотранспортна накладна (Road consignment note) №1673/1 від 20.01.2025р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 21.08.2024р., договір про надання послуг митного брокера №27983 від 16.01.2025р., висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом №058/25 від 21.01.2025р., паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію, довідка №18/01/2025-39 від 18.01.2025, заява №1673 від 17.01.2025, картка фізичної особи-платника, фотографії товару б/н від 21.01.2025, касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів №0.0.4135662413.1 від 16.01.2025р..
За результатами перевірки МД та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 25.01.2025р., в якому вказано, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та витребувано додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; 5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до ст.254 МК України (а.с.157).
25.01.2025р. декларантом додатково надано висновок про вартісні характеристики товару від 23.01.2025р. №009-Е/25 та листом повідомлено, що більше додаткових документів надати не має можливості (а.с.169 зв.б.).
Проте, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, які підтверджують митну вартість товару.
Так, Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 25.01.2025р. №UA500500/2025/000049/2 (а.с.155).
На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного  призначення №UA500500/2025/000069 (а.с.156).
Позивач не погоджується із вказаним рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного  призначення, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність прийнятих спірних рішень, з урахуванням підстав, з якими позивач просить визнати їх протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями п.п.23,24 ст.4 МКУ встановлено, що митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МКУ, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За правилами ст.50 МКУ відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
За змістом ч.1 ст.51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст.52 МКУ передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.
У той же час, відповідно до ч.5,6 ст.53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Як визначено в ст.54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2025р. №UA500500/2025/000049/2, підставами для здійснення відповідачем коригування митної вартості стало те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:
- згідно із п.4 ч.2 ст.53 МКУ, якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товару, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. В комерційному інвойсі від 26.09.2024 №OD2024-027983 та інших документах не зазначено умови оплати. При цьому до митного оформлення не було надано банківські платіжні документи;
- відповідно до ч.2 ст.368 МКУ при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного корону України;
- у поданому висновку про вартісні характеристики від 23.01.2025р. №009-5/25 зазначено, що експерт здійснював огляд КТЗ, який є обов`язковим для здійснення експертизи відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мін`юсту, про Фонду Держмайна від 24.11.2013 №142/5/2092. Проте, в акті фізичного огляду відсутня інформація про присутність експерта, що може свідчити про недостовірність зазначених у висновку відомостей.
Щодо ненадання позивачем до митного оформлення банківських платіжних документів, судова колегія зазначає наступне.
Пунктом 4 ч.2 ст.53 МК України перебачено обов`язковість подання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, у випадку, якщо рахунок сплачено.
Сторонами у справі не заперечується, що ТЗ марки VОLKSWAGEN TOUAREG 3.0 TDI 2013 року випуску придбано на аукціоні.
Таким чином, в силу положень ч.2 ст.53 МК України позивач мав обов`язок надати митному органу банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо такий рахунок сплачено.
Однак, такі документи не надані позивачем ані до митного органу (що підтверджується відсутністю у графі 44 цієї ЕМД реквізитів документа за кодом «3001», який згідно з Класифікатором документів відповідає банківському платіжному документу, що стосується товару), ані до суду.
Крім того, доказів, які б підтверджували відстрочення платежу (договір купівлі-продажу, укладеного між позивачем та INCHEON AUTO DISMANTLING CO. LTD, або власником майна, або протоколу електронних торгів), в якому могли б бути визначені умови оплати за товар з відстрочення платежу в матеріалах справи відсутні.   
Таким чином, ненадання позивачем банківських платіжних документів, що стосуються імпортованого товару, унеможливило митним органом здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості товару, відповідно до ч.1 ст.54 МК України.
Щодо посилань митного органу про відсутність страхових документів, судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з комерційного інвойсу №OD2024-027983 від 26.09.2024р., умовами поставки товару є CPT ODESA.
При цьому, умови поставки за базисом «CPT» не передбачають безумовний обов`язок покупця або продавця здійснити страхування товару.
За приписами п.7 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються також і витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Згідно з п.8 ч.2 ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Судова колегія зазначає, що оскільки умови поставки за базисом CPT не зобов`язують продавця або покупця здійснити страхування товару, відтак підстав стверджувати, що витрати щодо страхування є складовою митної вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки, немає.
Щодо твердження апелянта, що у поданому висновку про вартісні характеристики від 23.01.2025р. №009-5/25 зазначено, що експерт здійснював огляд КТЗ, проте, в акті фізичного огляду відсутня інформація про присутність експерта, що може свідчити про недостовірність зазначених у висновку відомостей, колегія суддів вказує наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, до митного оформлення було подано Висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №009-Е/25 від 23.01.2024р. та Висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №058/25 від 21.01.2025р..
Відповідно до Висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження №009-Е/25 від 23.01.2024р. на вирішення транспортно-товарознавчого дослідження поставлено наступне питання:
-          яка ранкова вартість автомобіля VОLKSWAGEN TOUAREG 3.0 TDI 2013 року випуску, кузов (VIN) НОМЕР_1 , ввезеного на митну територію України, з урахуванням технічного стану, станом на 23 січня 2024р. ?
Дослідження (експертний огляд) автомобіля VОLKSWAGEN TOUAREG 3.0 TDI 2013 року випуску, кузов (VIN) НОМЕР_1 проводився 23 січня 2024р. при природному освітленні в світлий час доби. Місцезнаходження досліджуваного КТЗ: Одеська обл., Одеський р-н, с.Усатове, вул.Новомосковська дорога, 23.
Дослідивши Висновок експерта за №009-Е/25, судова колегія зазначає, що він складений 23.01.2024р. та по тексту значиться дата, зокрема експертного огляду, « 23.01.2024р.», що свідчить, що вказаний висновок експерта складений задовго до купівлі на замовлення позивача ТЗ та ввезення даного ТЗ на митну територію України.
З наведеного слідує, що у Одеської митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо поданого представником позивача до митного оформлення висновку про вартісні характеристика товару за №009-Е/25.
Окрім того, як зазначалось вище, митним органом було витребувано від позивача додаткові документи, зокрема договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту).
З обставин справи вбачається, що умовами поставки було визначено CPT ODESA.
Відповідно до правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, поставка товарів на умовах  (фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення)) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Таким чином, відповідно до умов поставки,  витрати щодо транспортування товару покладаються на продавця. Якщо поставка імпортованих платником товарів охоплює вартість завантаження та навантаження товару у постачальника, то під час визначення митної вартості ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар.
Разом з цим, у інвойсі №OD2024-027983 від 26.09.2024р. вказано, що фінальним пунктом призначення є Україна, без вказівки на конкретне місце призначення (а.с.160).
У коносаменті (bill of landing) №SEL1796460-2 від 17.10.2024р., зазначено порт доставки – Чорноморськ, Україна, у графі «місце доставки» - пусто.
При цьому, з CMR №1673/1 вбачається, що місце розвантаження вантажу - VОLKSWAGEN TOUAREG 3.0 TDI 2013 року випуску, кузов (VIN) НОМЕР_1 вказано -Україна, місце та дата завантаження вантажу – Чорноморський порт, перевізник – ТОВ «ВІП-АВТОТРАНС».
Водночас, у листі INCHEON AUTO DISMANTLING CO. LTD від 30.01.2025р., зазначає, що 20.01.2025р. автомобіль був доставлений до місця призначення, що є підтвердженням виконання зобов`язань перед покупцем.
Колегія суддів зазначає, у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують доставку товару до Одеси, як визначено у інвойсі – CPT ODESA.
При цьому, із CMR №1673/1 колегією суддів встановлено, що ТОВ «ВІП-АВТОТРАНС» надало послуги позивачу з транспортування транспортного засобу, хоча жодних документів, які б підтверджувати договірні відносини між позивачем та ТОВ «ВІП-АВТОТРАНС», чи третьою особою до митного оформлення подано не було.
Згідно ст.9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.
Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Належним підтвердженням суми оплати за транспортування товару у разі залучення сторонніх організацій є рахунки таких фактичних перевізників, тому у спірному випадку залишається непідтвердженою така складова митної вартості, як транспортні витрати.
За наслідком з`ясованих фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що декларантом до митного органу не подано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на транспортування.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в Одеської митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої ОСОБА_1 митної вартості товару, яка була нижчою від цін на такий товар, за якими вже здійснено митне оформлення.
Такі сумніви є законодавчо передбаченою підставою для витребування у декларанта додаткових документів з метою підтвердження заявленої за основним методом митної вартості.
Натомість, витребуваних митним органом документів позивачем подано не було, як і не обґрунтовано неможливості їх подання.
Інших же способів, ніж витребування контролюючим органом додаткових документів, для узгодження із декларантом митної вартості товару законодавчими нормами не передбачено.
Відтак, оскільки позивачем не подано додаткових документів, в Одеської митниці не було можливості застосувати визначену ним митну вартість, що, в свою чергу, послугувало підставою для коригування останньої за резервним методом.
При цьому, відповідачем послідовно доведено неможливість застосування попередніх методів оцінки.
Положеннями ч.2 ст.55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Окрім того, відповідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. за №598 у графі 33 рішення зазначаються обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.
Як вбачається із матеріалів справи, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000049/2 від 25.01.2025р. наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.
Приписами п.2 ч.6 ст.54 МК України визначено, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
Відповідно до ст.256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладені обставини та положення МК України, Одеською митницею була видана картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Приписами ч.7 ст.55 МК України визначено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.
Апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UA500500002426U7 від 27.01.2025р. за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товару забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 71 833,26грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.
Аналізуючи вище встановлені обставини за урахуванням зазначених норм митного законодавства, судова колегія вважає, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товару позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару №UA500500/2025/000049/2 від 25.01.2025р. діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 ..
Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Одеської митниці задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025р. скасувати.
Прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          А.І. Бітов         

                                                                                                                                                                                                                             О.В. Єщенко