РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/932/25
2/609/50/2026
16 січня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Харлана М.В.
за участю секретаря судового засідання Семенюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до
відповідача: ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за Кредитним договором
учасники справи не з`явились,-
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції позивача.
1. 30 вересня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за договором позики № 07397-09/2023 від 21 вересня 2023 року в розмірі 20397,50 грн. та понесені судові витрати.
2. Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник позивача зазначає, що 21 вересня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 4100,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором.
Відповідно до п.п. 8 п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору.
26.02.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 26022024 у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26022024 від 26.02.2024 р. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20397,50 грн. з яких: 
- 4100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 
- 16297,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. 
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 07397-09/2023 від 21 вересня 2023 року в розмірі 20397,50 грн.
За вказаних обставин, з метою захисту своїх прав представник позивача просив позов задовольнити.
17 жовтня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги позивача не визнав, та просив відмовити в задоволенні позову.
Вказав, що долучені до позовної заяви договір про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023 від 21.09.2023 р., заявка-анкета Клієнта на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту, довідка сервісу онлайн платежів № 3426-241125123346 від 25.11.2024 р., договір факторингу №26022024 від 26.02.2024 р. не є належним доказом отримання відповідачем кредиту, оскільки не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та не можуть підтверджувати факт отримання відповідачем грошових коштів у кредит від ТОВ «Стар Файненс Груп». 
Зазначив, що позивач на підтвердження своїх вимог не надав докази щодо отримання відповідачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», первісного кредитора, кредитних коштів на суму 4100,00 грн. за договором про споживчий кредит №.07397-09/2023 від 21.09.2023 р., а надана позивачем довідка сервісу онлайн платежів № 3426-241125123346 від 25.11.2024 р. не може бути належним доказом перерахування коштів, оскільки не є первинним бухгалтерським документом. Окрім того, доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором, на який посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.
Вважає, що нараховані позивачем відсотки в розмірі 16297,50 грн. за користування кредитом є явно завищеними та несправедливими порівняно з самим тілом кредиту – 4100,00 грн. Вказана сума відсотків з огляду на сам розмір кредиту. майже в 3,97 рази перевищує саму суму кредиту і є явно завищена, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
22 жовтня 2025 року представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подано відповідь на відзив, у якому остання звертає увагу на те, що жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з правилами надання коштів, останнім при укладенні Кредитного договору висловлено не було. Інформація надана первісним кредитором з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора. Підписавши договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Отже, укладений Кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Під час укладення договору не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів».
24 жовтня 2025 року представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подано клопотання про витребування доказів зокрема, для повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи представник позивача вважав, що існує необхідність у витребуванні додаткової та більш повної інформації в емітента картки позичальника кредитних коштів, а саме: 
- інформації щодо наявності у ОСОБА_1 карткових рахунків відкритих у банку станом на 21.09.2023; 
- інформації щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку 4149-62xx-xxxx-1887. 
- виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_1 xx-xxxx-1887, що належить ОСОБА_1 . 
- інформації про надходження 21.09.2023 на картковий рахунок 4149-62xx- xxxx-1887, що належить ОСОБА_1 , грошових коштів в сумі 4100,00 грн.
03 листопада 2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано заперечення на відповідь на відзив, які містять аналогічні доводи викладені у відзиві на позовну заяву, одночасно останній просив відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів поданого представником позивача 24.10.2025 р.
08 грудня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано додаткові пояснення, у яких останній зазначив, що позивачем не надано належних доказів, підтверджуючих виконання первісними кредиторами ТОВ «Стар Файненс Груп» умов договору 07397-09/2023 від 21.09.2023 р., щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті Договору, саме відповідачу. 
18 грудня 2025 р. представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Совою Ю.М. подано заперечення на додаткові пояснення, у якому представник вказала, що перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим.
Разом з тим, доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, відповідач суду не надав.
22 грудня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано заперечення, у якому відповідач зазначив, що позивачем не надано належних доказів, підтверджуючих виконання первісними кредиторами ТОВ «Стар Файненс Груп» умов договору 07397 09/2023 від 21.09.2023 року р., щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті Договору, саме Відповідачу.
13 січня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про зменшення суми відсотків, вважає що у разі задоволення судом клопотання про зменшення суми відсотків до 2050,00 грн. позивач отримає прибуток по сумі відсотків , що в 5.46 рази перевищить суму витрат на придбання права вимоги. 
У випадку визнання судом доказів перерахування первісним кредитором суми кредиту позичальнику, і задоволення позову, відповідач просить суд зменшити розмір нарахованих відсотків до 50% від суми тіла кредиту, вважаючи їх у розумінні ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» завищеними та такими, що не відповідають принципу добросовісності у зобов`язальних правовідносинах.
В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, при цьому в позовній заяві міститься клопотання, згідно якого останній просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. 
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2025 року, у зв`язку із клопотанням відповідача, судовий розгляд справи відкладено на 04 листопада 2025 року, у зв`язку із клопотанням відповідача, судовий розгляд справи відкладено на 19 листопада 2025 року.
4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, у зв`язку із витребуванням доказів, судовий розгляд справи відкладено на 08 грудня 2025 року, у зв`язку із надходженням додаткових пояснень від відповідача судовий розгляд справи відкладено на 24 грудня 2025 року, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці, судовий розгляд справи відкладено на 16 січня 2026 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
5. Судом встановлено, що 21 вересня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп»» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023, який підписано останнім за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора W8764.
6. Згідно п. 1.1 вказаного Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 21.09.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту – 14.09.2024 (п.1.1.2 кредитного договору).
Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору. (п.1.4.1 договору).
Відповідно до п.3.3 договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.
Згідно п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки 4149-62-xx-xxxx-1887 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору ( п. 3.1 договору).
Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб-сайті Товариства.
7. Графік платежів за договором про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023є складовою частиною вищевказаного договору.
Позивачем до матеріалів справи надано паспорт споживчого кредиту з інформацією про основні умови кредитування, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту, інші умови. Також зазначено що паспорт підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
8. Згідно листа за вих. № 3426_241125123346 від 25.11.2024 р, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомляє, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-З, було успішно перераховано кошти на платіжку картку клієнта 21.09.2023 р. на суму 4100,00 грн., маска картки № НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 287153000.
9. Відповідно до листа наданого АТ КБ «ПриватБанк» на запит суду вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 .
21.09.2023 р. на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 було зараховано кошти в сумі 4100,00 грн. 
Окрім того, з виписки по рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що останній користувався кредитними коштами.
10. 26.02.2024 р. між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 26022024 у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 
11. Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26022024 від 26.02.2024 р. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20397,50 грн. з яких: 
- 4100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 
- 16297,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.
12. Відповідно до розрахунку виконаного первісним кредитором ТОВ «Стар Файненс Груп» вбачається, що заборгованість відповідача станом на 26.02.2024 р . становить20397,50 грн. з яких: 4100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16297,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказана заборгованість розрахована за 159 днів користування кредитом. Інших розрахунків кредитної заборгованості матеріали справи не містять.

ІV. Оцінка Суду.
13. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
14. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
15. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
16. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
17. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
18. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
19. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
20. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
21. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
22. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
23. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
24. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
25. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
26. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
27. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
28. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
29. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
30. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
31. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон).
32. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
33. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
34. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
35. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
36. Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
37. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
38. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
39. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
40. Верховний Суд у постанові № 561/77/19 від 16 грудня 2020 року вказав, що із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
41. Судом встановлено, що 21 вересня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп»» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора W8764, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з правилами надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19.
Факт отримання коштів позичальником підтверджується копією листа за вих. № 3426_241125123346 від 25.11.2024 р наданого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до якого вбачається, що 21.09.2023 р. о 08:00:00 на платіжну катку клієнта (маска картки № НОМЕР_2 ) було успішно перераховано кошти на суму 4100,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 287153000.
Окрім того, відповідно до листа наданого АТ КБ «ПриватБанк» на запит суду вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 .
21.09.2023 р. на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 було зараховано кошти в сумі 4100,00 грн. 
Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 21 вересня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп»» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023, в електронній формі, умови якого позивачем були виконані.
Надаючи правову оцінку кредитному договору суд приходить до висновку про його укладення в електронній формі у спосіб, визначений законом, адже такий договір містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором W8764, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах.
Враховуючи, те що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Оскільки у матеріалах справи не міститься доказів щодо визнання недійсним Договору про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023р. від 21.09.2023 р. останній повинен виконуватись сторонами в повному обсязі.
42. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
43. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
44. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
45. Згідно п. 1.1 вказаного Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 21.09.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту – 14.09.2024 (п.1.1.2 кредитного договору).
Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору. (п.1.4.1 договору).
Відповідно до п.3.3 договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.
46. 24.12.2023 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX.
Абзацом 3 п.п. 13 п. 5 розділу І вказаного Закону розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено пунктом 17, яка встановлює обмеження щодо розміру процентної ставки по споживчим кредитам. Установлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %".
На підставі частини п`ятої статті 8 Закону про споживче кредитування починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, тобто з 21.08.2024, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону про споживче кредитування не може перевищувати 1%.
Таким чином, максимально можливий розмір нарахованих відсотків у межах вказаного договору може становити:
З 21.09.2023 р. (момент укладення договору) по 24 грудня 2023 року включно (до дня набрання Законом України №3498-XI чинності) процентна ставка згідно п. 1.4.1 договору – 2,50% (4100,00 х 0,025 х 95 днів) =9737,50 грн.
З 25.12.2023 р. до 22.04.2024 р. включно процентна ставка 2,50% (4100 х 0,025 х120 днів) =12300,00 грн.
З 23.04.2024 р. по 20.08.2024 (4100,00 х 0,015х 120 днів) = 7380,00 грн.
З 21.08.2024 р. по 14.09.2024 р. включно (4100,00 х 0,01 х 25 днів) =1025,00 грн. Загальна сума процентних платежів =30442,50 грн. (за 360 днів користування кредитом).
Разом з тим, відповідно до розрахунку виконаного первісним кредитором ТОВ «Стар Файненс Груп» вбачається, що заборгованість відповідача за відсотками становить 16297,50 грн. Вказана заборгованість розрахована лише за 159 днів користування кредитом (з 21.09.2023 р. по 26.02.2024 р. включно), та саме таку суму відсотків за користування кредитом позивач просить стягнути із відповідача.
Окрім того, із вказаного розрахунку вбачається, що відповідач не вніс жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. 
Доводи відповідача про те, що встановлений у договорі розмір відсотків за використання кредитних коштів є неспівмірно великим, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності суд оцінює критично та зазначає, що кредитний договір містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, розмір процентної ставки, строк кредитування, порядок розрахунків, та всі інші істотні умови, передбачені законодавством України.
Відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі.
Посилання відповідача у клопотанні про зменшення суми відсотків від 13 січня 2026 р. на рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 суд вважає помилковим, оскільки правовідносини, що досліджувалися Конституційний судом стосувалися нарахування неустойки, а не порядку нарахування відсотків за користування кредитом та їх сплати, що визначені договірними умовами між сторонами.
З приводу постанови Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, на яку посилається відповідач суд зазначає, що у даній справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
Позаяк, предметом стягнення з відповідача на користь позивача у даній справі є стягнення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у відповідності до ст. 1048 ЦК України, а не процентів за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, тому висновок, висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 не є релевантним для застосування у даній справі, оскільки предмет правовідносин не є тотожним.
Таким чином, підписавши кредитний договір відповідач погодився із встановленим розміром відсотків за користування кредитом, а тому такі також підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
У відзиві на позов відповідач посилається на те, що розрахунок кредитної заборгованості не може підтверджувати суму заборгованості за кредитом без будь-якого підтвердження бухгалтерськими та фінансовими документами.
Однак такі доводи не є обґрунтованими з огляду на те, що позивачем окрім розрахунку кредитної заборгованості надано суду інші належні та допустимі докази щодо умов кредитування та суми заборгованості за кредитом, як то угоду підписану відповідачем відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», якою передбачені усі істотні умови договору, виписка з рахунку відповідача, з якої вбачається надходження коштів в обумовлених договором розмірах та власне розрахунок кредитної заборгованості.
47. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
48. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
49. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
50. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
51. У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, факт отримання останнім кредитних коштів, суд приходить висновку, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023 від 21 вересня 2023 р. в розмірі 20397,50 грн.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
52. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
З цих підстав, керуючись статтями 525-526, 530, 551, 611, 616, 623, 1054ЦКУкраїни,ст.ст.12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором – задовольнити повністю.
2. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 07397-09/2023 від 21 вересня 2023 р. в розмірі 20397,50 грн. з яких: 4100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16297,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.
3. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 16 січня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35625014, місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя:	  	М.В. Харлан