Справа №756/16630/25 

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року          місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Примак-Березовська О.С., розглянула матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоку серії ЕПР1 №463607, 24 вересня 2025 року о 11 год. 50 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 1, рухався смугою для руху маршрутних транспортних засобів із використанням предмету схожого на проблискових маячків спеціального транспорту, який встановлений під лобовим склом автомобіля. Під час перевірки водій відмовився увімкнути даний пристрій, у результаті чого ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 32.2а Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за статтею 122-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину не визнав та пояснив, що автомобіль на якому він рухався належить іншій особі, про наявність у ньому встановлених будь-яких сигнальних пристроїв йому не було відомо та під час руху н транспортному засобі такий пристрій не використовувався ним і вважав, що це додаткова фара LED протитуманна, яка часто встановлюється на автомобілях.
У судовому засіданні досліджено відеозапис з бодікамер патрульних поліцейських, на якому чітко видно, що пристрій, який поліцейські розцінили, як предмет схожий на проблискові маячки спеціального транспорту, знаходився під лобовим склом, але не був включений і дійсно не схожий на проблисковий маячок.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень статтею 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов такого висновку.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено докази, фактичні дані та обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Адміністративним порушенням відповідно до статті 122-5 КУпАП є порушення вимог законодавства щодо встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
Під спеціальним світловим сигнальним пристроєм слід розуміти світловий пристрій, що має змінну частоту світлових імпульсів та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні або спеціальні транспортні засоби.
Під спеціальним звуковим сигнальним пристроєм слід розуміти звуковий пристрій, що має змінну основну частоту (за винятком охоронної сигналізації) та який дозволяється встановлювати тільки на оперативні транспортні засоби.
Отже, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 122-5 КУпАП, суд повинен встановити, чи були встановлені будь-які спеціальні світлові або звукові сигнальні пристрої на транспортному засобі, чи використовувалися вони особою, яка притягується до відповідальності, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.
Відповідно до пункту 32.2.а Правил дорожнього руху України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються , зокрема, технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв (крім встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком «Діти»), світлових покажчиків та розпізнавальних знаків автомобілів аварійної служби, а також нанесення білих смуг під нахилом на зовнішніх бокових поверхнях транспортних засобів.
Матеріали справи не містять будь-яких технічних характеристик пристрою, який знаходився під лобовим склом автомобіля, а з відеозапису з портативних відеорегістраторів поліцейських вбачається, що такий прилад був вимкненим та про його призначення та використання ОСОБА_1 не відомо, оскільки автомобіль належить не йому і сам пристрій дуже схожий на спеціальну протитуманну фару, про що ОСОБА_1 надав відповідні докази у вигляді фотокопій подібних пристроїв та технічний паспорт транспортного засобу з відомостями про іншого власника.
Досліджуючи надані докази, зокрема надані пояснення особи, що притягується до відповідальності, суд вважає переконливим доводи ОСОБА_1 , що ним не порушувалися Правила дорожнього руху.
Відповідно до приписів статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачяться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-5 КУпАП, оскільки судом не було доведено факту порушень ОСОБА_1 Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом.
Згідно з статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами частини 1 статті 9 та статі 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або набережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
У даному випадку, судом встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел та вина, протиправна поведінка, тобто відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що виключає його склад та зумовлює закриття провадження у справі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене статтею 122-5 КУпАП, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 122-5, 247, 268, 33-35, 40-1, 51, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду набирає законної сили через десять днів з моменту її проголошення.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.
Учасник справи, якому копія постанови суду не вручена в день її проголошення, має право на поновлення строку для апеляційного оскарження, якщо скаргу подано протягом десяти днів з моменту отримання її копії.
У разі апеляційного оскарження, постанова суду набирає законної сили у разі прийняття апеляційним судом судового рішення про повернення апеляційної скарги, закриття апеляційного провадження, залишення її без розгляду або без задоволення.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА