Дата документу  Справа № 337/2765/25 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №337/2765/25    Головуючий в 1 інст.Салтан Л.Г. 
Провадження №33/807/842/25     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Щасливого О.Р. на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2025 року, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , повернуто до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) на доопрацювання.

Згідно з постановою суду, за змістом протоколу № 4 , що складений головним державним виконавцем Запорізького відділу ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Мінестерства юстиції м.Одеса Штепою К.Д. вбачається, що ОСОБА_1 у період з 09 серпня 2024 по 31 травня 2025 року не сплачував аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , 08 лютого , що призвело до виникнення заборгованості у сумі 28692,44 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 10.10.2024 року, чим порушив вимоги ч.1 ст.183 -1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник – адвокат Щасливий О.Р. просить витребувати у державного виконавця додаткові матеріали, а саме: супровідні та поштові документи (реєстри, чеки, поштові конверти у разі їх повернення відправнику, тощо) щодо направлення на адресу ОСОБА_1 виклику державного виконавця для складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі.
Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову про визнання ОСОБА_1 винним у. вчиненні інкримінованого правопорушення та накласти найсуворіше стягнення за санкцією статті.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не повідомив належним чином потерпілу та її представника про дату, час та місце судового засідання. 
Зауважує на тому, що він, як представник потерпілої прибув до судового засідання, проте його не було запрошено до залу суду, а в подальшому в ході моніторингу в відкритих джерелах інформації про стан розгляду даної справи було встановлено, що протокол по справі повернуто на доопрацювання.
Тобто, на думку представника потерпілої, судом першої інстанції не було забезпечено доступу потерпілій до правосуддя, не враховано її позицію, її пояснення, тощо. 
Вважає, що суд першої інстанції у разі наявності зауважень по даним процесуальним питанням мала викликати державного виконавця та вирішити питання про витребування додаткових матеріалів, а не повертати матеріали на допрацювання. 
Також, представник потерпілої просить врахувати фактичні обставини справи, а саме: факт невиконання батьківських обов`язків щодо утримання дитини ОСОБА_1 в умовах воєнного часу, що звичайно не є кваліфікуючою чи обтяжуючою обставиною, проте вказує на додаткові складнощі в одноособовому утриманні потерпілою дитини та характеризує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності і його ставлення до вчиненого та дитини у цілому. 
При цьому, зауважує, що дитина страждає певною хворобою, внаслідок цього мати витрачає значні кошти на придбання ліків для дитини, без матеріальної допомоги, вкрай складно. Сама ОСОБА_2 є ВПО з тимчасово окупованого м.Донецька та не має на підконтрольній Україні території батьків чи родичів, які б допомогли із утриманням дитини.
Просить врахувати, що за повідомленням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 володіє та користується транспортним засобом, який оформив на свою мати для унеможливлення звернення стягнення, також ОСОБА_1 фактично впроваджує господарську діяльність без реєстрації як суб`єкта господарювання із обігом виключно готівковими коштами, що також унеможливлює стягнення коштів. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.287 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Отже, із системного аналізу зазначених вище норм убачається, що оскарженню у апеляційному порядку підлягають лише постанови, якими закінчується розгляд справи по суті.
Викладене узгоджується із рішенням Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України.
Конституційний суд України у вказаному раніше зазначив, що положення ч.2 ст.294 КУпАП необхідно розуміти так, що у апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього кодексу, про закриття справи.
Разом з цим, Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульоване питання як має діяти суд, коли апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не може бути оскаржене в апеляційному порядку. 
В свою чергу, відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у своїй прецедентній практиці, в т.ч. у рішеннях в справах "Енгель та інші проти Нідерландів" ("EngelandOthers v. the. Netherlands", 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), "Озтюрк проти Німеччини" ("Ozturk v. Germany", 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), "Лутц проти Німеччини" ("Lutzv. Germany", 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття "кримінальний" автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.
Виходячи з аналізу практики Суду, якщо у справах про адміністративні правопорушення суд (або суддя) приходить до висновку про необхідність застосування аналогії права, то доцільно керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства.
Так, за змістом п.4 ч.3 ст.399 КПК України, не може бути відкрито провадження за апеляційною скаргою, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Щасливого О.Р. на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2025 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.183-1 КУпАП України підлягає закриттю як таке, що було розпочато помилково, та апеляційна скарга разом з доданими до неї документами підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.284,287,294 КУпАП України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.399 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Щасливого О.Р. на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 червня 2025 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.183-1 КУпАП України закрити, та апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева