Справа № 946/633/26 
Провадження № 1-кп/946/296/26 

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________

ВИРОК
Іменем України

04 лютого 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області 
у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026166150000033, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїла Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, такого, що не відноситься до осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 

– 30.05.2025 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі – КК України) до 2 (двох) років пробаційного нагляду; 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2025 у справі № 946/3997/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки, та покладено протягом строку пробаційного нагляду виконувати обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; пройти курс лікування від наркотичної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.
Вказаний вище вирок суду набрав законної сили 11.07.2025 та був направлений для виконання до Ізмаїльського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.
Так, ОСОБА_2 31.07.2025, перебуваючи у приміщенні Ізмаїльського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, та йому роз`яснено, що ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених статтями 49-1, 49-3 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі – КВК України) та статтею 59-1 КК України. Крім того, його попереджено про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Того ж дня, працівниками Ізмаїльського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_2 ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою він мав з`являтися на реєстрацію до Ізмаїльського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 1-ий та 3-ий понеділок кожного місяця.
Не дивлячись на вищевказане, ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з правилами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, умисно ухилився від відбування зазначеного покарання, хоча мав реальну можливість його відбути, а саме – не прибув до Ізмаїльського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на реєстрацію 03.11.2025 без поважних причин, у зв`язку з чим 17.11.2025 відносно нього винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
Надалі, ОСОБА_2 17.11.2025, будучи повторно ознайомленим з правилами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, умисно ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме – не прибув до Ізмаїльського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на реєстрацію 01.12.2025, 15.12.2025 та 05.01.2026 без поважних причин, про що 20.01.2026 відносно останнього винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з обов`язками, покладеними на нього вироком суду, у листопаді 2025 року, більш точний час не встановлено, змінив місце проживання, про що не повідомив уповноважений орган з питань пробації, чим ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Отже, засуджений ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з вироком та обов`язками, покладеними на нього вказаним вироком суду, попередженим про правові наслідки, які настають за невиконання покладених на нього обов`язків, усвідомлюючи необхідність відбування покарання, призначеного вироком суду, маючи реальну можливість його відбути, реалізовуючи свій протиправний умисел на ухилення від відбування покарання, в порушення вимог ч. 3 ст. 49-3 КВК України, діючи всупереч інтересам правосуддя, в частині забезпечення виконання покарання, порушуючи покладені на нього обов`язки, умисно ухилився від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.389 КК України – ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. 

II. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
« Стаття 389. Ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі
…
3. Ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду -
карається обмеженням волі на строк до трьох років».

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин. 
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Оскільки санкцією ч. 3 ст. 389 КК України передбачено основне покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 389 КК України є кримінальним проступком. 
Згідно з ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. 
В порядку ч. 1 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта долучено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
На виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:
1) письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.
За змістом ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини, і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать їх відповідні письмові клопотання та заява, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2  у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).
Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього у його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття. 
Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. З огляду на положення ст. 337 КПК України, суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

V. Мотиви призначення покарання. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, керуючись ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_2  вчинив умисний кримінальний проступок.
Згідно з медичною довідкою ОСОБА_2  знаходиться під наглядом лікаря-нарколога з діагнозом: «Психічно-поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», під наглядом лікаря-психіатра не перебуває. 
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини, причини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого  ОСОБА_2 , суд, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі. 
Суд переконаний у тому, що визначена міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і таке покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Суд також враховує, що кримінальне правопорушення за цим вироком ОСОБА_2 вчинив після ухвалення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2025, яким він засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки. 
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду. 
Отже, в силу положень ст. 71 КК України, ОСОБА_2 слід призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, за правилами, встановленими ст. 72 КК України. 
Суд також вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з визначенням йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Також, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне додатково покласти на ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2  у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. 
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-375, 381-382 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

1.  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
2. В силу ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2025, та остаточно призначити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правилами ст. 72 КК України, покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
3. На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки. 
4. На підставі ч. 1 ст. 76, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: 
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
?виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
5. Роз`яснити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
6. Згідно з ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту ухвалення вироку, а саме – з 04.02.2026.
7. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
8. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
9. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
10. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області ОСОБА_1